1. Inledning. 



Föreliggande arbete har föranletts av en tidigare under- 

 sökning^ ) behairdlande frågan, huruvida sUra sulfiter, 

 främst natrium- och kalciumbisulfit, förmå upplösa en 

 tjrpisk hartssyra, den s. k. pinabietinsyran^). 

 Med denna frågas besvarande var åter förknippat det för 

 sulfitcellulosaprocessen viktiga tekniska spörsmålet, om 

 granvedens hartser kunna tänkas påvärkade av den hu- 

 vudsakhgen av kalciumbisulfitlösning bestående s. k. 

 sulfit-koksyran och event, delvis eller fullständigt kunde 

 upplösas därav. 



SuKitkokningen avser, som bekant, att avlägsna vedens, 

 och då granved nästan uteslutande användes som råma- 

 terial för den vanhga sulfitcellulosan, granvedens s. k. 

 inkrusterande beståndsdelar, varmed tidigare menats samt- 

 liga andra organiska ämnen än själva cellulosan. Enligt 

 Pete?' Klason består torr granved av följande ämnen i an- 

 givna viktsförhållanden: 



Cellulosa 53 %^) 



Andra kolhydrater 14 »> 



1) Aschan, Finska Kemistsamf:s Medd. 26, 174 och 27 (1917). 

 ^) Aschan och Ekholm, ibid. 26, 94 (1917). 



*) Enligt andra forskare på området skulle dock cellulosans mängd 

 vara betydligt större. Cross och Bevan samt H. Müller uppgiva den 



