10 



söket 1. (se även nedan) skola klarlägga. Däremot ha vi 

 funnit, att kalciumbisiilfitlösning, såsom försöket 2. givit 

 vid handen, åtminstone då den innehåller fri svavelsyr- 

 lighet förhåller sig på ett avvikande sätt. Barhaglias och 

 Guccis uppfattning, att alla sulfiter vid upphettning för- 

 hålla sig lika, kunna vi således ej häller verifiera. 



3. Försök med natriumbisulfitlösning. 



För detta försök bereddes försöksvätskan, som visade 

 spec, vikten r? 1^/4 = 1,261, genom att med svaveldioxid vid 

 vanlig temperatur mätta en konc. sodalösning. Natrium- 

 halten blev icke kvantitativt bestämd. Den t jockf ljutande 

 och gulfärgade lösningen, som luktade starkt åt gasen, 

 befanns vid titrering med jodlösning innehålla 27,57 % SO2, 

 varur natriumbisulfithalten approximativt beräknas till 

 44,8 %. Försökstalen äro följande: 



0,7539 g iS^aiï.ÇOg-losning ut.*päddes med vatten till 100 cm' vo- 

 lym. 5 cm* ./-lösning med titer 0,016309 g/cm' titrerades efter tillsats 

 av saltsyra med denna lösning octi befanns i medeltal motsvara 9,9 

 cni''^ därav, varur ovanstående tal beräknas. 



Försök 1. 80 cm3 (= 108,88 g) ursprunglig NaHSO^ 

 lösning upphettades i tillsmält rör 24 h till 140°. Efter 

 kallnandet inget tryck, tydlig lukt åt svaveldioxid samt 

 en svag lukt åt svavelväte. Röret innehöll en klar, färglös 

 vätska och gula sv.avelklumpar. Från den klara lösningen 

 uttogs med pipett prov, vari 80^, bestämdes med jodlös- 

 ning, H^SO^ genom titrermg med natronlösning och to- 

 talhalten SO^ såsom BaSO^. 



S0.,-bcstä7nnmg. 4,7202 g av den klara reaktionsvätskan ur röret 

 utspäddes med vatten till 100 cm' och titrerades med samma J-Iös- 



BidraL^ t. känned. af Fini. 



