15 



pamt genom titrering SO., såsom sulfit till 4,62 "/o» och svavelsyre- 

 raängden SO^ medels BaSO, till 0,30 7« '). — Sulfitlösningen hade 

 således följande sammansättning: 1,37 7o C(tO såsom sulfit, 4,62 7o 

 .SO, och 0,30 7o SO3. 



Försök 2. 60 cm^ (i vikt 63,24g) av sulfitsyrelösningen 

 upphettades i tillsmält rör 24 h vid 140 — 145°. Vid öpp- 

 nandet iakttogs inget tryck samt tydlig lukt åt svavel- 

 syrlighet. Lösningen innehöll gips i kristaller, svavel i 

 klumpar eller flockar. Av den klara vätskan uttogs med 

 pipett ett prov, vari följande bestämningar gjordes: 



7,4849 g vätska utspäddes till 100 cm och med lös- 

 ningen titrerades 10,0 cm^ J-lösning (titer 0,016309 g pr 

 cm^). T medeltal åtgick det 5,5 cm^ av den utspädda lös- 

 ningen, varför totalmängden SO2 är 1,0 %. 



3,1356 g av den klara vätskan titrerades med 0,1014 

 normal iVaOiZ-lösning, varav åtgick 29,2 cm^. Med be- 

 aktande av att vätskan (se nedan) även innehöll 2,91 % 

 SOs, fås SO^-halten = 0,94 %. (Lösligheten av Ca SO^^ är 

 även i detta fall antagen till 0,3 %, beräknad som SO^). 

 Härav erhålles SO^-halten, beräkna<l som GaSO^, till 1,0 

 — 0,94 = 0,06 %. 



4,1554 g vätska gav 0,352 g BaSO^, motsvarande 

 0,1207 g SO^ eller 2,91 %. 



') Att den häremot svarande relativt stora gii^smängden kunnat 

 förefinnas i den klara lösningen, beror på att gips är lösligare i sva- 

 velsyrlighetslösning än i rent vatten. Detta framgår av vår observa- 

 tion, att en i /CO-.-haltigt vatten mättad gipslösning grumlades på vat- 

 tenbad, då SOo avgick. Måhända föreligger här ett mot kalciumbi- 

 sulfit, Ca(nSO^)., svarande surt kalciumsulfltsulfat, Ca{HSO,){HSO^). 

 Vår observation torde stundom kunna påkalla intresse vid sulfit- 

 syrans tekniska beredning'. 



Xat. o Folk, H. 78, N:o 1. 



