18 



enligt vilken kalciumbisulfiten, såsom sannolikt är, del- 

 vis torde reagera analogt med övriga undersökta bisulfit- 

 salter, någon annan jämsides löpande omsättning äga 

 rum, vilken skulle giva relativt mycket fri svavelsyra. 



Av de erhållna talen framgår, att mängden fri 80^, 

 vilket naturligtvis betyder i lösningen såsom svavelsjn*- 

 lighet H2SO3 bunden svaveldioxid, före upphettningen 

 (S'O2=3,05 % enligt tabell 2.) är stön-e än efter densamma 

 ( = 0,88 %). Följaktligen har också fri SO2 blivit omsatt 

 under reaktionen. 



Jungfleisch och Brunei'^) hava undersökt huru lös- 

 ningar av SO2 i vatten, iiuiehållande 20 — 21% SO2, för- 

 hålla sig vid upphettning i tillsmälta rör till 150°, 130°, 

 100° och 68 — 70°. Där\dd bildades svavelsyra och sva- 

 vel, dels i kristaller, dels såsom amorft. Enligt deras 

 mening ägde reaktionen rum enhgt likheten 



3SO2 + 2H2O = 8 + 2H2 SO^, 



som representerar slutprodukterna. Intermediärt skulle 

 dock såsom mellanform bildas H^S^O^ ,och denna sedan 

 sönderfalla vidare: 



3 ÄO2 + 2 H2O = H2 ÄO4 -t- ^2^204: 



Det sjmes därför sannolikt, att den fria svavelsyr- 

 ligheten även i vårt fall reagerat på detta sätt. Vid sul- 

 fitkoksjrrans upphettning i tillsmält rör skulle då följande 

 reaktioner förlöpa jämsides: 



') Chem. Centralbl. 1913 II 413, ]169. 



Biilrae t. känned. af Fini. 



