10 



af akademins förvaltningsutskott efter af inspektörerna 

 och föreståndaren afgifvet förslag. 



Ett intensivt arbete har den svenska meteorologiska 

 anstalten nedlagt på den s, k. väderlekstjänsten, d. v. s. 

 allmänhetens miderrättande om rådande och stundande 

 väderlek. Redan öfver ett årtionde har funnits ett små- 

 ningom utveckladt stormvarningssystem, som tyvärr på 

 grund af uteblifna telegrafiska rapporter måst inställas 

 under krigstiden. Varningarna hafva visat sig befogade 

 i 75 à 90 % fall och såsom belysande det intresse, med 

 hvilka de af allmänheten mottagas, må utdrag ur en år 

 1916 till anstalten från Sverges Fartygsbefäls Förening 

 insänd skrif velse anföras: »De storm varningssignaler, 

 hvilka meddelas från för detta ändamål af Centralanstalten 

 anordnade stationer längs rikets kuster hafva visat sig 

 vara till väsentligt gagn icke allenast för fiskefartyg och 

 båtar, för hvilka de i första hand torde vara afsedda, utan 

 jämväl för sjöfarten i allmänhet, och äfven de väderleks- 

 och vindrapporter, hvilka från en mängd platser i hafs- 

 bandet till Centralanstalten meddelas och där samman- 

 fattas samt jämte på dem grundade sannolikhetsuppgifter, 

 rörande väderleken under det närmaste dygnet genom 

 anslag och i de dagliga hufvudstadstidningarna offentlig- 

 göras, hafva befunnits vid talrika tillfällen kunna tjena 

 till ledning och bereda lättnader vid navigeringen i våra 

 farvatten». Föreningen föreslår därför att fullständigare 

 primäruppgifter skulle söka erhållas och att dessa genom 

 telegraf eller telefon dagligen meddelas till viktigare hamn- 

 platser och där genom vissa myndigheters försorg anslås 

 eller offentliggöras. Anstalten har också i möjUgaste mån 

 tillmötesgått dessa önskningsmål. Såväl för detta ända- 

 Bidrag t. iänoed. af Fini. 



