5t) 



syftar här närmast på den förut berörda utvidgningen af 

 nederbördsnätet . 



Klimatologin och meteorologin behöfva ej ett lika tätt 

 nederbördsnät, som hydrografin, tekniken, landtbruket 

 m. fl. Detta är en af alla erkänd princip. Därför hafva 

 hydrograferna yrkat på att få taga nederbördsmätningarna 

 direkt om hand. I en del länder hafva de äfven gjort det 

 till alla parters fromma och i andra går utvecklingen syn- 

 barligen i samma riktning. Att detta ej allmänt varit fal- 

 let, beror väl bl. a. därpå, att de meteorologiska anstal- 

 terna äro äldre än de hydrografiska, hvarför man antingen 

 sökt införlifva de nya hydrografiska sträfvandena med de 

 förra eller rent af tagit initiativen på meteorologiskt håll. 

 Betecknande är att i Österrike, som både på meteorologins 

 och hydrografins område från början intagit en ledande 

 och normgifvande ställning, nederbördsnätets hela ledning 

 och organisation omhänderhafves af den hydrografiska 

 byrån i enlighet med det meteorologiska centralinstitutets 

 egna önsknmgsmål, framförda af nutidens främste klimato- 

 log och allmänna meteorolog prof. J. v. Hann. Själf- 

 fallet utföras här liksom i andra länder nederbördsmät- 

 ningar också å de talrika Idimatologiska stationerna. 

 En delning af nederbördsnätet, en samverkan och ett 

 ömsesidigt utbyte af observationer existerar till allas 

 belåtenhet. Det var tydligen ej till astronomins nack- 

 del, då den i tiden frigjordes från onera med meteoro- 

 logiska observationer och forskningsuppgifter. Likaså kan 

 meteorologin ej lida därpå, att en del arbeten af speciellt 

 hydrografiskt eller annat praktiskt intresse öfverföres på 

 nya samverkande institutioner. Äfven om dessa vore rent 

 tekniska, behöfver man ej befara, att de ej skulle fullt lika- 



Bidrajr t. käniiod. af Fini. 



