62 



från Turistföreningens och Kuopio stads sida kunde man 

 med all sannolikhet påräkna, särskildt om man tänker sig 

 stationen utvecklad till en undercentral för väderleks- 

 förutsägelser. Sedan stationen sålunda för en tid fåtts i 

 gång och kunnat visa, hvad den förmår, kunde statens 

 understöd för arbetets fortsättande och eventuella utveck- 

 Img lättare påräknas. Skulle på dyhka sätt goda exempel 

 af vidsynta -donatorer, kommuner o. s. v. statueras, kan 

 man sannolikt också på andra håll hoppas på efterföljd 

 af gifna föredömen. 



Den i framtiden på alla of van antydda sätt modifierade 

 och utvecklade verksamhet, som sålunda tillkomme me- 

 teorologiska centralanstalten, förutsatte naturKgtvis en 

 väsentlig förändring i anstaltens personal och organisation. 

 Utan att här ingå på, hvilka sådana förändringar närmast 

 vore af nöden, tillåter jag mig att i korthet ange Jiufvud- 

 karaktären af den institution man här efter utländska 

 förebilder kan önska se såsom framtidsmålet. En hufvud- 

 sträfvan bör vara att öka den vetenskapliga delen af perso- 

 nulen och att väl och hestämdt indela och specialisera arbetet. 

 Anstalten skulle närmast ledas af en direktor och hans 

 adjoint (vicedirektor), hvilka utom ledningen skulle sins- 

 emellan dela en mera kräf vande vetenskaphg verksamhet. 

 Anstalten skulle lämphgen delas i 3 afdelningar, en klima- 

 tologisk, en för väderlekstjänsten och en observatorieafdel- 

 ning. Då speciella nederbördsstationer enhgt det före- 

 gående förslaget i allmänhet ej vidare skuUe finnas, skulle 

 den förstnämnda afdelningen omhänderhafva skötseln af 



Bidrag t. känned. af Fini. 



