30 



Herr Professorens tanke. - — Redan länge nog och mer 

 än tillständigt warit har jag uppehållit Herr Professoren 

 med genomläsandet af dessa rader, hvarföre jag ödmju- 

 kast får bedja om ursäkt, och nu skall sluta med anhållan 

 om hjertehga helsningar från min Hustru och mig till 

 Lifmedicus Retzius, Herr Professorens Fru, Professor 

 Wahlbergs famille, och Huss, hvars uppsatser i Hygieia 

 jag läst med synnerhgt intresse, tecknande med oinskränkt 

 högaktning Herr Professorens 



ödmjukaste tjenare 



Ewert Bonsdorff. 



H:fors den 17 Januarii 1842. 



P. S. Jag har genom Herr Trädgårdsmästaren Sten- 

 berg, tror jag, erhållit en mycket fägnande remiss af 

 åtskilhga träd och buskar, utan att få någon slags uppgift 

 å min skuld för dessa träd, ifall Herr Professoren hört 

 deraf eller får wid tillfälle höra deraf, skulle jag ödmjukast 

 anhålla att häraf få del, då jag genast skall afsända pen- 

 ningarne. 



Med anledning af detta bref framhåller Anders Retzius i 

 början af mars 1842, att han »med innerligaste f ägnad» från alla 

 håll erfar att Bonsdorff »gör epok i sin vetenskap för det iiniversi- 

 tet han tillhör», och att »att han der så tillsägandes infört veten- 

 skapen». Retzius inbjuder Bonsdorff ex officio till naturforskare- 

 inötet i Stockliclm s. å. ^) och ber honom taga med allt hvad 

 vackert han utarbetat i den komparativa neurologien. Bendz' bok 

 får Bonsdorff återställa efter som honom bäst och lägligast synes. 



Beträffande husdjurens ossa cranii hänvisar Retzius till sär- 

 skilda arbeten af Gurlt, Meckel, Duvernoy o. a., men tror 

 att om Bonsdorff ej gör sin bok alltför vidlyftig, utan så att 

 den äfven kan begagnas af veterinärerna, densamma blir både 

 nyttig, intressant och välkommen. Emellertid realiserade Bons- 

 dorff aldrig sin plan. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



