64 



Den 25. maj 1855 återkommer Retzius till Bonsdorffs arbeten 

 om vattenkuren och profeterar der att hans skrifter i denna väg 

 skola »komma att intaga ett rum inom den klassiska medicinska 

 litteratioren». Desslikes prisar han det föredrag sona Bonsdorff 

 den 12. mars 1855 höll i Vetenskapssocieteten 3^) och anser att 

 han genom detsamma visat sig mäktig att »gifva en god fysiologi 

 och patologi». 



Sjelf höll Retzius på med att redigera en afhandling om antrum 

 pylori, hvars slutresultat i korthet omnämnas och illustreras 

 med en teckning ^'^). 



Trots sin afvoghet mot politiken kan Retzius icke af hålla sig 

 från att i detta bref yttra sig om Sebastopols belägring m. m. 



Endast tio dagar senare, den 4. juni 1855, sänder Retzius 

 Bonsdorff en ny skrif velse, der i han först fäster dennes uppmärk- 

 samhet på v. Dübens skrift om homeopatien, hvilken han beteck- 

 nar såsom mycket förträfflig. Brefvets hufvudinnehåll hänför 

 sig till iakttagelser öfver ryggmärgen hos en nyss slaktad kalf 

 äfvensom till beskrifningen öfver en af Retzius inventerad vätska 

 för mikroskopiska preparat ss. embryoner af fiskar, nervganglier, 

 m. m. (9 delar destilleradt vatten, 1 del kamfer löst i alkohol i 

 sådan utspädning att ingen fällning sker med vatten; härtill 

 sättas några droppar kreosot och tillblandas 1/3 glycerin). 



Den 10. februari 1856 redogör Retzius (brefvet tryckt i hans 

 skrifter) för förvaringen af de till Bonsdorff från Hamburg sända 

 samlingarna, hvilka efter fredens af slutande på våren 1856 skulle 

 sändas till Helsingfors; omtalar Nilssons bearbetning af fiskarne 

 i Skandinaviens fauna ocli Sundevalls afhandling om fiskyngelns 

 egna former m. m., samt omnämner med tydlig belåtenhet att 

 han fått ett nytt stort auditorium tillbygdt vid anatomiebygg- 

 naden o. s. w. 



Särskildt nöje har Retzius haft af små aquarier med vatten- 

 växter och smådjur, der han bl. a. fått en mängd Actinophrys sol, 

 stor så att den kunde ses med blotta ögat. 



Han slutar med att bedja Bonsdorff spara sin sjuka arm och 

 tillropar honom att icke vaka för mycket om nätterna. »Det 

 undergräfver din helsa.» 



Bidrag t. känned. af Fini, 



