66 



natiirforskare kmma göra sig lediga.» Bland de ryska lärde, som 

 borde konima, uppräknar Retziiis Gruber, Markussen, Brandt, 

 Baer äfvensom Bidder, om hvilken sistnämnde lian säger, att 

 denne väl står framför alla ryska anatomer och att han »för den 

 mannen har en gränslös respekt». 



Af detta förslag blef dock lika litet något som af ett vid slutet 

 af 1870-talet väckt enahanda förslag, och först 1902 hade vårt 

 land lyckan att nordiska naturforskare och läkare här samlades 

 till ett möte. 



I nyss anförda bref omtalar Retzius äfven det nya programmet 

 för undervisningen vid veterinärinstitutet och tillkännagifver 

 att framdeles såsom tillförene finska studerande der vore väl- 

 komna och erhölle fri undervisning. 



Då naturforskaremötet i Helsingfors torkade in, begaf sig 

 Retzius sommaren 1857 på en rekreationsresa till Tyskland. Åter- 

 kommen derifrån, skrifver han den 23. juli 1857 till Bonsdorff 

 om sitt sammanträffande med finska kolleger i Berlin. »Hjelt 

 arbetar otroligt, i patologisk anatomi hos Yirchow, i patologisk 

 kemi hos Hoppe, i inf usionsdj ursläran hos Claparede. Jag var der 

 äfven tillsammans med den obeskrif ligen hygglige professor Pip- 

 ping, som arbetade hos Gräfe och Langenbeck. Begge dessa män 

 komma säkert att mycket bidraga till den medicinska vetenskapens 

 lyftning i Finland. En sådan patologisk anatom som Hjelt är 

 ondt om i norden — han har gjort sällsjTit grundliga studier.» 



Kort derefter, den 13. augusti 1857, rekonimenderar Retzius 

 sin synnerlige vän godsegaren Peter Ekman hos Bonsdorff och 

 ber honom ställa så till, att deiuie i x4.bo trakten kan få se något 

 i landtbruksväg som kan intressera honom. 



Derjemte tackar han Bonsdorff för dennes »utmärkt vackra» 

 afhandling om rockans nervsystem *°) och gratulerar honom till 

 »detta j-pperliga arbete». 



Den 3. december 1857 återkommer Retzius till sina bekymmer 

 för Bonsdorffs helsa. »Du ser att du ej längre fåi- storma med din 

 helsa. Tiden är kommen att spara krafterna och gifva akt på 

 tidens tecken.» Behofvet af glasögon visar att Bonsdorff inträdt 

 i gubbåldern. Han uppmanar honom att välja svaga glasögon 



Bidra? t. känned. af Fini. 



