16 



Tätt-poa^aj kesy poro I zahmes RenntMer. 



154. (KlXe. KID0) Idtt, K. =. X. Idclä kevät | Früh- 



ling. 

 kiü-päille kevät-aika j Frühlingszeit; Mtt-püile kevät- 



aikana i im Frühjahr. 

 Jriffaga, X. Mdda keväällä. keväisin I im Frühling. 



155. (KITTA-) Jcihte- 1. Jcéhfe- K. X. keittää ] kochen; 



= Tiipte-. 



156. (KUOTA-, KUODA-) Mitte- (Uj, K. Jnutte- (m), A. 



TiOidde- (impf, -u-) jättää | hinterlassen, lassen. 



Jåtii-, 3 p. pr. -ttäja. K. Jndje- 1. Jcuofje-, 3 p. pr. Jcu6t- 

 taj. X. hiaddje-j -ddaj jäädä | ziu'ückbleiben. blei- 

 ben; — A. (/ Jiuddu. 



kuddastalh- A. jäädä | hinterlassen werden, bleiben. 



Jcuddestaïleyn A. anteeksi antaminen [ Vergebung. 

 1.57. Jclihti (postp.) vastapäätä I gegenüber. 



158. (KüTG) lutt, K=. X. huit kuusi [ sechs. 



hidnt. K. hiôanf. X. kûdat. A. Icûdaf kimdes | der 



sechste. 

 kudnas, gen. -azl, kuudennes | Sechstel. 

 kuts. gen. -ttlA (coll.). 



159. kuht, kuoht = koyj, ks. kü. 



160. kuiüe, kuttu 1. uj-k. rasvalla täytett}- kalanuahka j 



mit Thran gefüllte Fischhaut. 



161. (KÖTA) kUitte (oa), K. hifutt, X. kuoilii, A. koit lap- 



palaiskota ; kukkaro ] lappländische Hütte; Tasche, 

 Beutel; kUideses kodissaan. kotona | zu Hause; 

 koattüiS kotünsa | nach Hause. 



kloide-jielle kotohaltia | Hauskobold. 



kuoöesm S. luola, pesä (ketun) | Höhle (des Fuchses). 



hiGitlanc K. kotolainen | Hausgenosse. 



162. koit^ kolit. vert, kuid, koyt^ ks. kü. 



