20 



194. (KUOSA) MiSse rU), K. Jcüiss. N. hio,és tuohikoppa 1 



Tragekorb aus Birkenrinde. 



195. kussaig, gen. -ge. K. J^usée-/. X. J:o.séehJ: (q) yjö j 



Glutei. 



196. (KISKO-) JciåJca-, K. JcUJce-. 'S. J:&il:e- kiskoa; repiä, 



raadella; nylkeä 1 reissen; spleissen; zerreisseu; 



(die Haut; abziehen. 

 JcUJcej K. raatelevaiuen i reissend, raubg-ierig. 

 hskade-, K. kUk^e-, A. keskte- (mom.). 

 keskd&ftfi- A. revetä | zerreisseu. platzen. 

 kisksolU- 1. kisksoJU- (fr.) revellä j zerreisseu (tr.). 

 Msknc- K. au om.). 

 keskmuz A. ryöstö | Eaub. 



197. (KUOSKe) klsk. K. kusk. X. kuoïk koski Strom- 



schuelle. Wasserfall. 



198. kloiskc (oa) {q) kissa | Katze. 



199. (KOSKa) kosk 1. -ke, K. kask (pra ed. koiskhù.S. A. 



kosk, -CS kuiva; jano | trocken, dürr: Durst. 



koski-. K. koske-, X. köske- kuivaa ' dürr werden, trock- 

 nen. 



koskesyuffitte- K. Tine). 



koskte-, 3 p. pr. -kula. K. köskfe-. X. koskt- kuivata | 

 trocknen, dön-en. 



200. (KÖSKOTA-, -SKOTA-) koaskade-, K. koasky,e-. X. 



koaskte- Yuotaa \ leck sein, träufeln. 



201. (KGSTeJA-) kastl-, 3 p. pr. -täja 1. -ta, jättää, hyl- 



jätä I liinlassen. verwerfen; son\ ka.süjm 1. kas- 

 tln tttissi liänet jättivät sinne j sie Hessen ihn 

 dort. 



202. (KASXA) kûisn {q) A. arkku (rahakasuaj | Kasten. 



203. (K9SXA-) koisne-. K. =. X. k^êne- aivastaa [ niesen. 



