22 



215. Icoiss {q) k. N. liiuspalmikko | Haarflechte. 



216. (KGS0KA.) liass (attr.), kasslg, -ge (praed. & abs.), 



K. hoss, Jc&ssey, N. kf)ss, k&ssiy paksu [ dick. 

 Jcassane- paksiita | dick od. dicljier werden. 

 Mizene-, 3 p. pr. -zeanta, paksimtaa [ dicker machen. 



217. (KeSKG) kasTi, K. N. A. kosk keski, väü | Mitte, Zwi- 



schenraum: kaskst, K. K. A. k&skesi, A. myös 

 keskoiSt keskellä, -Itä, välissä. -stä, kaiski, K. N. 

 koiskc, -ki keskelle, väliiu | mitten in od. von, 

 zwischen (adv. & postp.); kaskU kahtia 1 mitten 

 entzwei; kaskî, A. kaska (adv. & praep.) kes- 

 kellä, kesken | mitten in, m. unter, g-erade wäh- 

 rend; k&skés K. keskenään [ unter sich; k&skoil 

 ton sill'aikaa | unterdessen; — superi, kaskliem- 

 lis, K. N. koskhmits keskimmäiuen | der mittel- 

 ste ; kaskemlisse keskimpään, -pänä i in die Mitte, 

 in der M. 



kaska (adv. & postp.) = küiski. 



kask-jijj sydän-yö | Mitternacht; K. kesk-lnn 1. k.-l. päil, 

 X. kosk-inn sydän-yön aikana | um Mitternacht. 



has-sirm (pro kask-s.) keskisormi | Mittelfinger. 



kask-jnejve, K. kosk-piejv, N. kosk-pejv keskipäivä | 

 Mittag-. 



kask-piejv-mäiUe väliateria keskipäivällä | Zwischen- 

 mahlzeit um Mittag. 



218. (K0SKG-) kaskl- iskeä tulta i Feuer schlagen; A. termes 



kask leimahtaa [ es bhtzt. 

 kaskmn, gen. -me, K. N. k&skem tulirauta | Feuerstahl. 



219. (KUOSKe-) kUske- K. koskea | berühren, anrühren. 

 klskne- (pro klskntc-), K. küskne- koskea | berühren; 



käinc käiiigcs jieh klskiint eivät koske 1. ulotu toi- 

 siinsa | sie berühren, erreichen einander nicht. 



