24 



234. (KONÖG) konc, K. =, N. kocc kusi i Urin. 

 konci- kusta | harnen. 



235. (K9N9L6) Jcanl, gen. JmnnlU, K. kennal^ N. Iwual 



kyynel ] Thräne. 



236. (KANA) laoi A. kana | Henne. 



237. -ken,-ge,n -kin, -kaan, -kään | Enklitische Partikel;. 



wird den pronn. interr. angehängt und 

 bildet pronn. iudef. : hie-gen^ JcU-gen^ mi-gen^ 

 Jcoambaj-gen, akt-Jcen. 



238. (KUNG) kiinn, K. N. =, tuhka | Asche. 

 kimn-cäicce lipeä | Lange. 



239. kon ks. kU. 



240. kineg, gen. -ge, (q) kirja | Buch. 



241. konagas, gen. -a^î, kuningas i König. 



242. (KANTO) kanta, K. kant, N. katt kantapää | Ferse. 



243. (KUONTA-) Mute- (U), K. küiVite-, A. ktunte-, N. kuette- 



kantaa; kestää, kärsiä (A.) ] tragen; gebären; 



ertragen (A.) ; nianijt k. munia 1 Eier legen. 

 kuiutej K. (n. agent.): löissés k. raskaan kantaja: 



rasitettu | schwer beladen. 

 ki(i}i détentes A. mahdoton kantaa | unerträglich. 

 khitce- (fr.). 

 kund(f>)cottfj- A. tulla levitetyksi ] herumgetragen od. 



verbreitet werden. 



244. kunt-ohnunc K. kunnon ihminen | ein guter, tüchtiger 



Mensch. 

 kuntxenies K. kunnoton | schlecht, untauglich. 



245. (KONTA-) kOi'ïite- K. A., N. koitte- tappaa j tödten. 

 koiUtij A. (n. agent). 



koHteste- N. (mom.). 

 kooideskoitte- A. (inc.). 



