27 



269. hürre- (?) KL. mennä jtkin myöteu | folgen: hiivt käzno 



cuolms-mac huerr. 



270. -hiirr = -kirr: Acclge liiGitte-guirri A:n kodan liio | zum 



Hause der A. 



271. hurra = hunna. 



272. (KOR0-) hoYfl-, K. N. lörrc-, A. liorr^)- sitoa 1 binden. 

 horstakh, gen. -agi, naulia | Schnürband (z. B. ara 



Eanzen). 



273. (KI(E)R0Ka) Jcirk-Mecce latva | Gipfel (eines Baumes). 



274. kirke 1. -kîj, gen. -kü kirkko | Kirche. 

 27.5. (KÖEKO) koark K. kunnia 1 Herrlichkeit. 



Merkî-, 3 p. pr. koarküda, K. koarkte-, 3 p. pr. -kad, 

 N. ktiarkohte- kerskata | (mit et\yas) prahlen. 



276. (KaßKGTA-) karkte-, 3 p. pr. -kîda, S3^öksyä, pudota | 



stürzen, fallen. 



277. (KARKKGTA) kärhky, attr. -/j?5 karvas | bitter (vom 



Geschmack). 

 kärhkne-, 3 p. pr. -kïna, käydä karvaaksi | bitter werden. 



278. (KIERKeTA) kierked, attr. kirkis N. kerkeä, nopea [ 



rasch, schnell. 

 kïrgxe- K., N. kieryhte- tehdä valmiiksi, lopettaa | 



fertig macheu, beendigen. 

 kirkne-, 3 p. pr. -kina, K. klrkne-, N. kierkne- valmis- 



tua, kypsyä 1 fertig od. reif werden. 



279. korkte- raakkua | schreien (wie der Rabe). 



280. koaryls 1. mürr-k. K. tikka | Specht. 



281. kirlihem-küirre peili | Spiegel. 



282. kreaxa A. hiukka | Bisscheu, ein weuig (vert. q Kpoxa). 



283. (KÖRNA-) kwrne- (oa) laskea 1. nousta maalle | ans 



Land gehen, landen. 

 klernem-sijje valkama \ Laudungsplatz. 



284. kiurnje-, 3 p. pr. -neaj K., = kwrne-. 



