31 



Sâime le. lapinkieli | die lappische Sprache; 2) 

 linuiinpaula | Gani zum Vogelfang. 



Mlttiem mykkä | stumm. 



(KIELLO) UeUa, geu. =, K. N. Meli kello | Schelle. 



Tiiella-ülta kellokas vaadin | Leitkuh. 



(KUOLG) kW 1. h-prdla, K. Udl, N. huoll mulkku | 

 Testikel. 



(KUOLA) Tilille (Uj), K. kUiU, X. hiotU kala | Fisch. 



klile-sil, gen. -Utge, kalastus | Fischfang. 



Jclille-vîorhJce (oa) kalakukko | Fischpastete. 



hiolanö K. (dem.). 



JiUiUe (q) niiniuen jauhosäkki | Mehlsack von Bast. 



(KULG-) hdU-, K. N. hdle-, A. hdlo-, 3 p. pr. koll, 

 kuulla, tuntea | hören, fühlen; kid. A. gol (im- 

 per a t.) = lat. „inqiiit"; j7?Za, hd, muni torpen 

 ei oie, sanoo hän, miuun sisareni | das ist nicht, 

 sagt er, meine Schwester. 



kidll-, 3 p. pr -lloja. K. hdje- {?), S p. pr. kuUajfkmi- 

 lua I gehört werden, lauten. 



kultle-, 3 p. pr. -tal K.. X. kütle- kuunnella | horchen. 



kid(o)nailitem K. kuui'O | taub. 



kulsklnti- kuunnella | lauschen, zuhören. 



klolli = koiSt 11 missa on? | wo ist? 



(KOLLA) koilJ, gen. =, K., X. =, A. koil kulta | 

 Gold. 



(KALK9) krdk kalhu | Schneeschuh, unten mit Thier- 

 fell überzogen (najira); = küls, kollas. 



(K0LK0-) kolke-. 3 p. pr. kolk 1. gaJk, X. A. tarvitsee, 

 pitää, täyt}^' I es ist nöthig, (ich) soll, muss. 



(KÖLKKA) kuoM, attr. -Ikes K. N. tyyni | still; 

 Stille. 



küilhkjc- K. tyyntyä I still werden (vom Wetter). 



