37 



411. (KAVRA) Icoivre ~ MiYve. 



412. (KEVRA) Uevre (ea) rengas | Ring. 



kievr-ohmj käyräselkäinen ihminen i krummbuckeliger 



Mensch. 

 Jcievr-rOiüJce k3^ttyräselkä | Buckelrücken. 



413. kivr K. noita, vääräuskolainen | Zauberer, Ketzer. 



414. (KÉVLA) Jcievle (ea), K. Jädvl sänka | bogenähnliclier 



Henkel (z. B. am Kessel). 



415. kuevl-pieUe K. (kankaan) oikea puoli | die rechte Seite 



(z. B. eines Gewebes). 



416. (KAVL9S9) kavls, gen. -Iht, kaulus | Kragen. 



417. Jcavp . . . ks Mhp. 



418. (KUOMA) Mimme (U), K. Jcüimm, N. Jcuomm (q) kummi | 



Gevatter, Gevatterin. 



419. (KOMO) 



hommat, K. kommad ylös alaisin \ umgestürzt, das 

 Oberste zu unterst. 



komniüine- kaatua [ umstürzen, umsegeln (intr.). 



kommaile-, K. komm'le- laskentua pitkäkseen [ sich nie- 

 derlegen. 



kommaläjite-, K. komhhte- panna makaamaan [ zu Lie-' 

 gen bringen, niederlegen. 



420. (KOMA) 



kommerde-, K. N. A. =, kumartaa | sich verbeugen. 

 kommlrdoUl-, K. kommordoUe-, N. kommardf)lle- (fr.) 



kumarrella, rukoilla | sich verbeugen, beten. 

 koimede-, K. komxe-, A. komete- kaataa j umstürzen; 



streuen, giessen. 

 komolU- (fr.) kaataa | eingiessen (z. B. Thee in die 



Tassen). 

 421.(KAM8KA) kam, gen. -mnüge, K. kam (koam), pl. kam- 



gijt, talvikenkä, lapikas [ AVinterschuh ; kämgeatfa, 



