54 



tuil, N. tüil muinoin | vormals ; tutl Moiss kerran, mui- 



noin I einst, ehemals. 

 tula, K. tulä, N. tola ammoin, aikaisin, varhain | längst, 



früh, zeitig; t. ji jo aikoja 1 schon längst; jintse t. 



aamulla varhain ] früh morgens. 

 tula-Minte aikaisin kantava | früh gebärend (von der 



Eennthierkiih). 



600. töda ks. tiwta. 



601. tuoädar N. ks. tundar. 



602. tiizoskoitte- {q) A. (ine.) ruveta empimään | zu zagen 



anfangen. 



603. das A. taas | wieder. 



604. tüisse, taissi ks. iaitte. 



605. (TÖSA) tUss: t.-ail-MeiSs (silloin tai milloin?) joskus, 



muinoin | (dann oder wann?) jemals, vormals. 



606. (TOSIvA) tOislce (q) tuska | Pein, Noth, Angst. 

 toslcjatti- tuskitella | sich ängstigen. 



607. täiSt ks. täitte. 



608. (TASTA) täiSte, K. N. tüist, A. täst tähti 1 Stern. 



609. (TUOSTe-, -TA-) tüsie- (m) K., N. tuOiSte- tohtia | 



wagen. 



610. (T0NA) tüinne, K. tüinn, N. toinn tina | Zinn. 



611. (TINO) tenn 1. tonn K. piikivi | Feuerstein. 



612. (TIENO-) tienna- (î) reunustaa | verbrämen. 



tïn, gen. -nnîr/e, reunus, puuhka | Verbrämung, Besatz 



(z. B. an der Wintermütze). 

 iianaldoJik, -nelm 1. -nnem N. päärme j Saum. 



613. tienne (ea) (q) seinä | Wand; K. stienn. 



614. (TONG) tonn 1. ton, K. N. A. =, dual, tonaj, K. =, 



K trifia, plur. tij, K. N. A. =, sinä | du. 



