72 



clhpe (n. agent.) eras liarmaa delfiini | eine graue 

 Delphinart mit sägenähnlicher Rückenflosse ; beim 

 Athemholen wird ein sausender Laut (tscli) ver-' 

 nommen (KocaTKa); K. cühpej leikkaaja 1 Schnit- 

 ter, Mäher. 



clpne-, 3 p. pr. -plnta (fr.) leikellä | mehrere Gegen-, 

 stände schneiden od. abhauen; îojvijt pik clpunti 

 Cudijn leikkasi päät kaikki Tshuudeilta | enthaup- 

 tete alle Tschuden. 



cülipem K. leikkuu j Ernte. 



cuohpum-pajlik N. haava | Wunde. 



819. euhp-ldecce veneen perä 1 Hintertheil eines Bootes^ 



Achterschiff. 



820. (ÖAPoTA, ÖÉPoTA) cäppaif, gen. -aide, K. cäppoit, 



loc. cäpxest, N. cealipeJit kaula | Hals. 

 cäppaide-mant niska | Nacken. 



821. (ÖAPP0TA) cähplit, K. cäJiped, attr. -kpis, N. cahped, 



-es musta ] schwarz. 

 cähptas pimeys ] Fiusterniss; c. tagazieläodij alkoi tulla 



pimeä | es fing an finster zu werden. 

 cäphie-, 3 p. pr. -nta, musteta | schwarz werden. 



822. coahped K. = cähpHt. 



823. cabon: i sijj Jcüxtu Imcen c. K. niin molemmat säily- 



vät I so werden sie beide behalten, Matth. 9: 17. 



824. (COPßO-) cohra- turmella i verderben, zerstören. 



825. (ÖÖP6RKA) cl&purJce poron vasikka | Rennthierkalb 



(bis zum Ussim-piejve, 15 Aug. a. St.); vUcres-c., 

 ninnelas-c. („HonopKa")- 



826. c<}vve- (?) K. sysätä | stürzen, anstossen: crawen, 



Matth. 7: 25. 



827. (ÖUOVe) cUivv 1. cuvv K. A. valo | Licht. 



cftwe-l. cuvve-{iw)K.,i:i. cuovve- näyttäätulta | leuchten. 



