82 



939. (SEK) 



siey^xe-, 3 p. pr. -yaht, K. sekottaa, rikkoa, loukata 

 j verwirren, brechen, übertreten, kränken, Matth. 

 5: 17, 19; A. seag(a)te-. 



seag(a)tamus A. meteli ] Getümmel, Aufruhr. 



seahhne-, 3 p. pr. -kan, N. seota, eksyä | sich verirren. 



sealmne- (?) K. (fr.?) olla väärässä | irren: seaknent- 

 hetteö. 



940. (SEKTAEG, SAKTAEG) sieyter, gen. sealctarî, K. seax- 



tar valkosammal | weisses Moos; N. sä%tar. 



941. sages N. eras pieni lintu | ein kleiner Vogel. 



942. (SU0KAS6) slges, gen. sleMasi, mahla | Baumsaft. 



943. (SAKSA) sUikse, K. N. säxs lika i Schmutz, Unrein- 



lichkeit. 

 saksaj, K. N. säxsej likainen | schmutzig. 



944. (S6KSAMA) sags, gen. saJcseme, K. N. sevs, sexsem 



karva | Thierhaar. 



945. (SUOKS0) slks, K. suis, N. suoxs mato ] Wurm, Eaupe. 



946. siehhias, gen. -asl, liina j Tuch. 



947. säkon 1. zälcon A. (p) laki [ Gesetz. 



948. (S0K6EA-) sokkre-, 3 p. pr. -kklra, hairahtaa j sich 



einmal irren, sich vergreifen. 

 sokkranü- hairahdella ] sich mehrmals ÜTen, verwirrt 

 sein. 



949. (SÖNO-) soaniia-, K. soanne- astua sisään | eintreten. 

 soannaile- (mom., dem., sing.). 



950. (SÖiS0J-)5?ö>m?-, 3 p. pr. -nnäja, kosia | freien, werben. 

 sïennîjje puhemies [ Anwalt des Freiers, Sprecher. 

 sienmvs kosinta | Freierei. 



951. (S0NKA) saiüke puunaula | Pflock, Zwecke (mit denen 



das frisch abgezogene Fell ausgespannt wird). 



