92 



1065. sûivet 1. -wet, plur. -^'x^j N. suoivvet, A. suvvet 1. 



sôvet (p) lauvantai | Sonnabend; vert, siibut. 



1066. (SËVTA-) sievte- (ea), K. =, sättiä, toriia | schelten. 

 sievUatfi- (recipr, & fr.) riidellä; torua | sich schel- 

 ten, zanken; Vorwürfe machen. 



1067. (SUOVTA) s^vte (U), K. suivt kidus 1 Kiefe, Kieme ; 



N. suvt. 



1068. svettoj (q) pyhä | heilig. 



1069. sävidutmus A. {q) kateus | Neid. 



1070. svettel 1. svidetel A. {q) vierasmies | Zeuge. 



1071. svttidve {q) häät | Hochzeit. 



1072. säv(a)se- A. rakastaa | lieben, = N. sovse-, K. sab' se-. 

 srw(a)soskOitte- A. (inc.). 



säv(a)samus A. rakkaus 1 Liebe. 



1073. sovse-, 3 p. pr. -vas, N. rakastaa | lieben; = K. 



srth'se-, A. sav(a)se-. 



1074. (SËVNe, -NGTA) 



sevn A. pimeys ] Finsterniss. 



sievneô, attr. -nés K., X. seviïed, -es, 1. s evnet i^imed. 



I dunkel, finster. 

 sevn(a)de- A. pimetä ] finster werden. 

 sievndes K. pimeys [ Finsterniss. 

 sevnesviit A. = ed. 



1075. savvan suvanto | stilles Wasser, stille Stelle in einem 



Flusse. 



1076. sivn, gen. -ney, K. säynäs | Kühling. 



1077. slvel, gen. slevvall fsîovel, -lej, K. suovvel, N. sovvel 



1. soivvel harjus | Aesche (Thymallus). 



1078. sovolde-, 3 p. pr. -vald, X. viskata, sivaltaa | schleu- 



dern. 



1079. (SAMO) sUmnia, K. sämm voima 1 Kraft. 

 samm-olmwîè K. väkevä mies I ein starker Mann. 



