112 



Seevogel, dessen Flügel beim Fliegen einen 

 summenden Laut, wie den der Bremse erzeugen 

 („sbohok-l"). 



1330. JaMe- ommella kaksinkerroin | laschen; vwda J. panna 



uusi antura | eine neue Sohle annähen. 



1 331. (LAKT0-) läM- kastua läpimäräksi, liota l durchnass 



werden. 

 läJctte-, 3 p. pr. -ft da, K. laxtte-, N. laxfë- liottaa | 

 nässen, einwässern. 



1332. (LIEKTA-) Mte-, K. ll^te- (ie), impf. Uvtij, lähteä | 



sich begeben. 



1333. (LUOKTG) fîkf, K. hiyj, N. luoxt Miti | Bucht, Meer- 



busen. 



1334. lax N. laho | verfault, morsch. 



1335. läixx 1- k'iXX K. lahja 1 Gabe. 

 lüixx^- K. lahjoittaa | schenken. 

 laxim A. anti, uhri i Gabe, Opfer. 

 läiyjnus 1. lüiimus K. A. lahja | Geschenk. 



1336. hiXin K. lehmä | Kuh; N. leaxm; vert. Imime. 



1337. lonni-, 3 p. pr. -nncaja. kohottaa I heben. 

 lonnline-, K. Jonne-, 3 p. pr. -nnan^ kohota, lähteä 



lentoon i sich heben, auffliegen. 



1338. (LASKO) lünlia lanko: vanhemman sisaren mies I 



SchAvager: Gatte der älteren Schwester. 

 läng'ij (dem.). 



1339. loiike- K., A. Unhe- luikata, huutaa | aufschreien. 



1340. Unke- ks. lenke-. 



1341. (LGJO) Jajja Ijijy | Blei. 



1342. loajja N. ks. lojj. 



1343. lojj, attr. -es N. luja, vahva | stark, fest. 



1344. (LUOJKKA-) Ujhke- (h), K. Jujhke- (m), A. Ujke- 



itkeä I weinen. 



