115 



lazade-, K. hiz'xe-, lais%e- lisätä | vermeliren; N. hrdc-j 



3 p. pr. hi<:zaht. 

 laiz'xüiSte- K. vähäu lisätä | ein wenig- vermehren. 

 îassane-, K. lasne- lisäytyä | zunehmen; A. 3 p. pr. 



lassan. 

 lasnamus A. lisäytyminen | Zunahme. 



1369. (LËS0-) liessl.- (ea), K. liesse-, N. liasse-^ A. lesso- 



{q) maata, sairastaa, läsiä | liegen, krank sein. 



1370. Its, K. Itssa (q) ainoastaaû, vain | nur; Jde l K. 



kuka hyvänsä ] wer immer; I tnï K. mikä ta- 

 hansa | was immer. 



1371. luzze- A. (q) ks. sJusse-. 



1372. (LASKA) läiS^e, attr. -es, K. A. läisk laiska [ faul, 



träge; N. läsh 



1373. (LÈSKO-) ïeasha- heitellä, suopungilla pyytää kiinni 



poroja 1 mehrmals werfen, mit der Wurfschlinge 



Rennthiere fangen. 

 leaskam-nlirre suopunki j Wurfsclilinge. 

 lieski-, 3 p. pr. -Jceaja (mom.), kerta viskata; ottaa 



kiinni yksi poro | einmal werfen; ein Rennthier 



fangen; KL. impf, liskij. 



1374. (LISKA) liske, lat. lUka, K. lisk, N. liesk, A. l'esk 



ruumis; liha (hengen vastakohtana) ; iho | Körper^ 

 Leib; Fleisch (abstr.); Hautfarbe. 



1375. luske (q) lusikka | Löffel. 



1376. (LUOSTA-) lUte- (U), K. lîiiste-, N. Imste-, A. luste-y 



3 p. pr. lost, laskea, päästää, sallia; lieittää (hen- 

 kensä) | lassen, los-, herablassen; (den Atliem) auf- 

 geben; erlauben; lUt sonn kuhkäna auna hän pite- 

 nee : pitentyköön | lass ihn od. mag er länger werden. 

 Uostüide-, K. liwstette-, N. luastehte- laskeutua | sich 

 herablassen, sinken, untergehen. 



