124 



pijjegest korkealla I in der Hohe, hoch. 



pajjide- A. yllyttää [ überreden. 



pijjne-, S p. pr. -jjtna, yletä, nousta, knlkea j^lämaa- 

 hau I sich heben, erhöht werden, aufgehen, von 

 der Küste aufwärts fahren; K. pajne-, A. paj- 

 jine-, -jjene-, -jine-. 



pijene-, 3 p. pr. -jeanta (pijne-, -ßnta), 3 p. impf. 

 pljjintti, ylentää, kohottaa, uostaa [ heben, erhe- 

 ben, erhöhen; K. pajne-. 



pafneste- K. nostattaa, herättää | erwecken. 



paf nolle- (fr.) korottaa | erhöhen. 



pijjele 1. pljjele (praep. & adv.) yli; päästä, kulut- 

 tua I über, hinüber; nach (dem Verlaufe von); 

 jy. Jcietke, rnïrî vljij ajoi yli kantojeu ja kivien | 

 fuhr über Stock und Stein; K. pajjel, A. 2^W^^ 

 1. pojjel; p. koxt pejv kahden päivän päästä | 

 über zwei Tage; — paj'lest K. A. ylempänä; yh- 

 häältä I höher; von oben. 



paf mutest K. korkeudessa | in der Höhe. 



1479. (PIJG-) pijjl- 1. p'ijjl-, K. N. 2^W-, péjje-, A. pijji- 



panna | legen, setzen. 

 pijfdetto- (refl.) luottaa | vertrauen; pijfäedoj Jum- 

 mel ol. 



1480. (PAJKKA) paßiJce. K, 'S. pajM, k. pajk paikka; tilka; 



kappale | Stelle, Ort; Flick; Stück; pajhij milt 



K. paikoittaiu [ stellenweise. 

 pajkaj (dem.) palanen 1 Stückchen, Bisscheu. 

 pajkas K. : tonn-p. icilej sen seuduu asukkaat j die 



Einwohner jenes Ortes. 

 pajkanas palanen ] Stückchen. 



1481. p'ijkij, gen. -ki, eras pöllö \ eine Eule (KanioKT)). 



1482. pajte (1. -ta), K. N. püjt 1. pajt paita \ Hemd. 



