165 



vilj-picille, K. v.-picilJ, N. vicIj-pieiU velipuoli; serkku 



Î Halbbruder; Vetter. 

 vVjinc, A. vlïïes veljes, sisariis I einer od. eine von 



Gebrüdern od. Geschwistern; vïljvnc-Mefta Imttt- 



jin veli ja sisar jäivät | die beiden Geschwister 



(Bruder und Schwester) blieben. 



1899. (VALTO, -TA) välta, K. A. vCdt 1. valt välta | Macht, 



Gewalt; N. vaiU. 

 valtadiem 1. -teem voimaton, vallan-alainen | machtlos, 



abhängig. 

 väUalaj, K. -tianc mahtava; valtias [ gewaltig; Ge- 

 bieter. 



1900. (VALTA-) väiUe-, K. väiUe- 1. vaMe-, N. A. vatUe- ottaa; 



saada; käyt. myös toisten verbien vah- 

 vistuksena | nehmen; bekommen; wird auch 

 vor anderen Zeitwörtern als Verstärkung 

 od. zur Veranschaulichung der Handlung- 

 gebraucht: honagas väilfi, Ujve cTpy kuningas 

 otti ja hakkasi pään poikki | der König (nahm 

 und) enthauptete ihn. 

 valtle- A. (fr.). 



1901. (OLTa-) OiUij (n. agent.) A. perämies, ohjaaja | 



Steuermann, Führer. 



1902. oaldoJite- N., ks. oajalahte-, 



1903. vealhtotnms K. siirtyminen, välttyminen j Hinüberzie- 



hen, Umzug. 



1904. vdltQiY K. = seur. 



1905. oltQir {q) A. alttari | Altar. 



1906. voilcer, gen. -re, järvilohi | Süsswasserlachs. 



1907. vulsede-, veilsede-, vêilsede-, K. viU%e- vilkaista | blicken, 



hastig nachsehen. 

 vlils(ed)olü- (fr.). 



