239 



Kärnas hrta, öieles Jcuigcildev. — Kleidest Uivle, â^vïest 

 Ttimne fiolt. 



B. Jokonga (JovJcuj). 



Jiéli tuil lüOiSS Iccdlasaj i akaj. Sijje eaiuti üiUce ja 

 nn{inpe. Kallas aj ja ähaj jûinimen. Ailkes cealhJca : mun vîel- 

 Jcam jeacan jeanan Uhte-mlirt pîoiltef. Vaiuci, vüinci son, tUigi 

 cîgî, soiuni Miles vîosta pïodij: Icôz ton, cahnanîm, vîilkik? — A 

 mun, kul, vîtlkim jeacan jeanan Ithte-mlivt pîOiUet. — Son särna, 

 åta rabaist muni pielje-piele ! — Tuitte sonini popaili surr 

 kïmne. — Nu, ton rabaiSt muni nu^mpe pielje-picile ! — Nu 

 so^nni popttiU Moitte. Sij kepteglotten Unce ja pljte surr kïm- 

 nest ttttSt. Kâiïes vâiUi, oattaj, tuitte Jcepta, a iiutte vâilti, 

 pljtegaj karnta, son nuine iäkkailij vüirri pljtegaiSt. Käiles 

 väilti riekaidij, kcdlaist nuiuest varr, a son kacca: ajja, kuV, 

 nunest mast II varr? — Nu taitte soinne särna: mun nakka- 

 reastan slznim. — Kiptin ja porrin, kïrknin. Pärnaj kacca, 

 sto ajja, kozl oattep? — Ajjas särna: rabaiSt muni pielj^- 

 pieile. Sot'nni popali roavva ja tielje ja lojv-bealas. Ji sij 

 oattijin. Ajjenes lettemen sotnni tagazi plille. Nu mun, gid, 

 ajja, jim vloj lottet, plille; mun, ajja, kun sizn,jil skn oadam. 

 — Ajjas sOinne särna, ëto jim tloille ; koJit ton tâtak. — Son 

 canna kun sis, jil sis. îedi, lodi, koccaj kun sizn, jil sizn, 

 ajges jillak, ni Mette jillak, ni mi-gen jillak. Son väinceli; 

 väin^ij, väin^ij, sijti plettegledi. Taille sont ujnis pletteme, 

 mccis, sägi taikkiS konaga^ssi: no värlaj tolla, vaj toll-clecka- 

 nas jorra. — Konagas päkaj: viccet kolicat sonl tiege! — 

 Son pledij konaga'ssi, konagas so^nni fie^e sïtteli ji porttes- 

 kledij sonl ji jlJitigledij sonl ji kackledi sonst säigt: tonst 

 ml II riemeslijt tlekkanant? A munst ll nijtst kOiUe-hät'nne ; 



