13 



Vestra-Finland var det åter klarare och vinden nordlig. 

 Området med åska fanns hufvudsakligast i sydvestra delen 

 af landet i Nyland. Tavastland och större delen af Abo 

 län. De mest betydande åskväderstågen begynnte från 

 södra kusten af Nyland omkring 9. 30 a och anlände till 

 trakten af Tammerfors omkring 2 p. 12 a hördes åska 

 från Kimito till Karkku i norr och fortsatte den med en 

 allt mer aftagande front delvis mot vester. Spridda utbrott 

 anmältes dessutom från olika ställen, men något åsktåg 

 uppkom dock ej. — Sjette åskperiodens första del som 

 slutade med åskutbrotten den 24 anslöt sig, som ur det 

 föregående framgår, till en dalartad lufttrycksbildning som 

 utgick från minimet öfver det inre af E-yssland eller ock 

 till minima, som bildats ur dalen. — Periodens andra del 

 anslöt sig åter till ett nytt minimum, som den 26 på afto- 

 nen sträkte sig från Ishafvet i norr öfver nordligaste Skan- 

 dinavien till norra delen af Bottniska viken. Den 27 hade 

 den östra delen af detta af allt att döma tudelade mini- 

 mum förflyttat sig till Ishafvet. Den andra delen blef den 

 28 på morgonen 745 mm djup synlig vid Lofoten. Da- 

 gens utbrott anslöto sig till denna del. Då åskutbrotten 

 inträffade inom gränserna af ett ganska djupt minimum 

 kan man anse dem vara hvirfvelåskväder. Askområdet 

 låg hufvudsakligast i Östra-Finland samt Vasa och Uleå- 

 borgs län. Omkring 11 — 12 a hördes de första utbrotten 

 i vester; de följande inträffade för det mesta i öster och 

 i norra Finland ända till Enare. Något åskväderståg 

 synes emellertid ej hafva uppkommit. Under dagen tilltog 

 minimet i intensitet och d. 29 på morgonen låg det i 

 Vardö 743 och Torneå 744 mm djupt. x4ska anmäldes 

 hufvudsakhgast från Norra-Finland, Vasa län, södra Uieå- 

 borgs län samt delvis från Kuopio län. I följd af mini- 



Nat. o. Folk, H. 71 , N:o 2. 



