16 



och vinden från vest. Dagens utbrott inträffade — med 

 några få undantag när i Kuopio trakten — på sydvest- 

 sidan af limen Vasa — Viborg, altså i dalens östra del. 

 Omkring 12 a hördes åska å ett mycket vidsträkt område 

 i sydvest och åskan förflyttade sig därifrån mot nordost 

 så, att den c. 3 p var i öster i Lovisa, i norr åter i när- 

 heten af Tammerfors och i Satakunta. I isobronterna 

 som framställa åskväderståget synes tydligt Vest-finska 

 sjösystemets försenande inverkan. Ett annat åskväders- 

 tåg begynnte c. 2 p från Hinnerjoki och anslöt sig till 

 det vid Kumo älf ett annat åskväderståg med bred, nästan 

 i kustens riktning gående isobront. Askvederståget gick 

 mot nordost till Södra-Österbotten och Tavastland. Om- 

 kring 7 p upphörde detta åsktåg. 5 p hördes åska å en 

 lång isobront som söderom Vasa sträkte sig genom Ikalis 

 och öfver Tammerfors ända till trakten söderom Päijänne. 

 Vid Tammerfors gjorde isobronten en krökning, hvilken 

 säkert förorsakats af sjöarnas inverkan. Ett kortare åsk- 

 väderståg rörde sig 4 — 6 p i sydvest i trakten af Åbo. 

 Dagens allmänna rörelseriktning för åskvärderstågen var 

 SW — NE, hvilket i någon mån motsvarar vindriktningen. 

 Den 15 var dalen mycket väl utvecklad. Minimet 

 ytterom mellersta Norge var 751 mm djupt och därifrån 

 sträckte sig en typisk dal mot söder ända till Svartahafvet. 

 På aftonen var redan en del af det vestra minimet hos 

 oss. Aska hördes tidigast på morgonen på sydkusten, 

 men de egentliga åskvederstågen begynnte först 8 a från 

 Kvarken. Därifrån förflyttade sig åskan med den all- 

 männa luftströmmen till fastlandet. De sista åskutbrotten 

 inträffade i Sydöstra-Finland. — Periodens åskväder hade 

 hittils varit s. k. värmeåskväder. De hade hufvudsakligast 

 uppstått inom sekundära lufttrycksbildningar och med dem 



Bidrag t känned. af Fini. 



