11 



tui kaakossa. Tämän jakson harvat purkaukset ansaitse- 

 vat kuitenkin huomiota juuri siinä suhteessa, etta pur- 

 kaukset, kuuluen varsin syvään ja tarkoin rajoitettuun 

 minimiin, edustavat tyypillisiä pyörreukkosia. 



5 p:nä, jolloin seuraavat purkaukset sattuivat, oli mi- 

 nimi jo ehtinyt siirtyä kauvemmaksi Jäämerelle, mutta 

 siitä oli muodostunut osaminimi Laatokan ja Äänisjärven 

 välille. Ukkosta ilmoitettiin lounaasta saaristosta sekä Uu- 

 denmaan rannikolta. — 9 — 11 p:nä oli sää maassamme 

 etupäässä lännessä à pohjoisessa olevan minimialueen vai- 

 kutuksen alainen lukuunottamatta etelä rannikkoa, missa 

 sään osaksi määräsi etelämmässä oleva korkeanpaineen alue. 



5 ukkosjakso Tcesähuun 14 — 15 p:nä. 



Ukkosjakson edellä oli jakso kaunista ja selkeää 

 sekä lämmintä säätä, kunnes 14 p:n aamuna Itämeren ym- 

 päristöön oli muodostunut minimi, mikä aiheutti pilvistä 

 ja sateista säätä. Ukkosalue muodostui etelä osiin maa- 

 tamme Etelä-Hämeeseen, UuteeDmaahan sekä Viipurin 

 lääniin. Varhaisimmat purkaukset sattuivat aamulla kaa- 

 kossa, purkaukset ukkosalueen länsiosissa n. 1 — 6 p ja 

 itäosissa samoin n. 1 — 6 p. 15 päivän purkaukset sattuivat 

 nekin etupäässä Länsi-Uudellamaalla ja Hämeessä aivan lia- 

 janaisesti ilman mitään yleistä sääntöä noin 1 — 6 p. Aivan 

 aamuyöstä oli kuultu ukkosta Savonlinnassa. Säätila oli täl- 

 löin melkein entisellään, minimi-alue Itämeremnaakunnissa. 



6 ukliosjakso kesakuiin 21 — 29 p:nä. 



Kysymyksessä oleva jakso oli oikeastaan kaksiosai- 

 nen. Edellisen ukkosjakson jälkeen vallitsi maassamme 

 kaunis, selkeä maksimi-sää. Lännessä Atlannilla oli ni- 

 mittäin laajempi noin 770 mm:ä korkea maksimi-alue. 



Nat. o. Folk, H. 71, N:o 2. 



