15 



nimi Pohjois-Pohjanlahclella. Tähän minimiin näkyivät 

 päivän purkaukset kohdistuneen, sillä ukkosta ilmoitettiin 

 vaan Pohjanlahden rannikolta. Noin 2 p kuultiin ukkosta 

 Merenkurkusta aina Säbbskärille etelässä, mista se siirtyi 

 mannermaalle, sillä paikottain sattui siellä noin 3 p ukkosta. 

 Sita paitsi kuului ukkosta 3 — 4 p keski- ja eteläosissa 

 Vaasan lääniä ja vihdoin kl. 6 p Marjaniemeltä pohjoisessa 

 aina Vaasan seuduille etelään. — Seuraava huomattavampi 

 ukkospäivä oli 13 p:nä. Tällöin vallitsi yleensä lämmin, 

 selkeä ja tyyni sää. Illalla oli Etelä-Suomeen muodostu- 

 nut heikko minimi, mikä osaminiminä liittyi kauvempana 

 etelässä Kaspian ja Mustalla merellä olevaan laajaan mi- 

 nimi-alueeseen. Ukkosalueeksi muodostui 13 p:nä etelä- ja 

 kaakkoisosa Suomea. Noin 11 a alkoi ukkosta kuulua 

 Itä-TJudellamaalla, mista ukkonen levisi pohjoista koliden 

 aina Päijänteen seuduille. Karjalankannaksella alkoi ukko- 

 nen n. 1 p siirtyen sieltä pitkin Laatokan länsirannikkoa 

 ja saapui 4 p Hanhipaadelle. Jo 9 a oli ukkosta kuultu 

 Laatokan pohjoisrannalla ja täältä siirtyi ukkonen suoraan 

 pohjoiseen, saapuen Korpiselälle noin 11 a. Viimeiset pur- 

 kaukset sattuivat 8 — 10 p Etelä-Hämeessä; etenemissuunta 

 oli silloin osaksi idästä länteen, vastaten päivän kuluessa 

 tapahtunutta muutosta yleisessä ilmanpaineenjakautumi- 

 sessa. 



14 p:n kuluessa muodosti ilmanpaineenjakautuminen 

 n. k. satulan. Minimialueesta, nyt Mustanmeren seuduilla 

 ulottui sola alempaa ilmapainetta pohjoista kohden yli Itä- 

 merenmaakuntain Länsi-Suomeen ja eteläiselle Pohjan- 

 lahdelle. Toinen minimi-alue oli lännessä Norjan rannikon 

 edustalla. Kaksi maksimi-aluetta oli myöskin näkyvissä 

 sääkartalla; toinen oli koillisessa Yienanmerellä, toinen lou- 

 naassa Ranska^sa. Varsinaisessa sola-muodostumassa sen 



Nat. o. Folk, H. 71, N:o 2. 



