16 



som varit rådande under juni och juli 1794 gifver lionom 

 anledning till några reflexioner öf ver „En Långvarig Vär- 

 mes skadeliga Verkan". Årsväxten hade stannat i sin 

 växt. Korn, hafre och lin blefvo ställvis endast 1^ 2 kvar- 

 ter i längd, gräset likaså kort och glest. Rågen blef i 

 sandjord nödväxt med små korta ax. Sandbackar och 

 höjder blefvo alldeles gula och liksom förbrända, en del 

 björkar gulnade likaså. „Landtmannen sade att höet 

 skulle blifva skadligt för Creaturen, t}^ af den långa tor- 

 kan hade det blifvit förgiftadt och skulle åstadkomma 

 kvarkan hos hästarne, som den tiden lärer utvisa". Ett 

 annat bevis på skadligheten, som genast visade sig, var 

 att på Lottila under höbergningstiden 5 hästar efter hvar- 

 andra dogo. Alla hade hittats in"^nd ett kärr, som sträckte 

 sig ända till grannsocknen Lempäälä. Också där hade många 

 hästar och kor dött. ..Plere voro här äfven sjuka, men 

 curerades och preserverades genom bomolja och skjäl- 

 speck, som gafs dem in och hvarmed de smordes äfven 

 Hjernes testament och Dyfvels träk." I Sääksmäki upp- 

 trädde boskapspesten endast på Lottila, men i Lempäälä 

 och Kangasala grasserade den fasligt. Kangasalas klimat 

 säges vara ganska osundt, ,.ty där är mycket sandmoar, 

 kärr och mossar, där hörs och hvart år boskapspest och 

 farsoter grassera. " 



Genom allt detta föranledes Elmgren till vissa 

 slutsatser, som genast i början antöras. Han sägei', att 

 värmen blir skadlig då den är för stark eller för långva- 

 rig. Då tjockna ,.de iiuida" delarne hos växterna. Då 

 uppdrages växternas föda ur jorden. Värmen meddelar 

 en ..inflamabell födande materie-', som finnes i jorden eller 

 luften. Men genom beständig värme blir luften så upp- 

 fyld af denna materie, att den blir skadlig för boskap och 

 förmodligen förorsaker något gift hos växterna. 



Bidras t. känncd. af Fini. 



