55 



icke är så nyckfullt som det tyckes, att liksom den vegetation 

 af högre växter, som uppträder på en viss ståndort, i allmänhet 

 nått en hög grad af stabilitet så att arterna kommit till inbördes 

 jämnvikt, äfven svamparna på lokaler, som icke förändras 

 genom naturens eller människans tillskyndelse, äro att betrakta 

 såsom bofasta. Detta har utan tvifvel mångenstädes iakttagits 

 beträffande de vanliga matsvamparna, det gäller äfven de säll- 

 synta arterna. Till illustration häraf må följande anföras. Vid 

 Liimatta växer på endast tre ställen i granskog på mer än en 

 kilometers afstånd från hvarandra den mycket sällsynta hvita 

 formen af Boktus (Krombholzia) versipellis, dock icke hvarje 

 år på alla tre ställena. På två mycket undanskymda ställen 

 växer Lactarius resimus. På samma ställen, där jag i min 

 barndom insamlat dessa och andra anmärkningsvärda mat- 

 svampar, återfunnos de af mig 35 år senare, men de hade ej 

 spridt sig till nya platser inom området. Och icke nog härmed. 

 En kusin till mig hade tillbragt sin barndomstid på Liimatta 

 gård under 1830-talets förra hälft. Mer än 50 år hade förgått, 

 då han som en gammal hvithårig man återsåg sitt barndoms- 

 hem. Det var förvånande att iakttaga hur han efter så lång 

 tid precis kunde utpeka de ställen, där han i barndomen hade 

 samlat dessa två arter, samma ställen där de ännu växte och 

 huru han gick rakt fram till de ställen, som af oss voro kända 

 som särskildt gifvande lokaler för matnyttiga svampar. Under 

 mer än tre kvarts sekel hade fyndorterna för vissa arter varit 

 fastställda, under lika lång tid eller längre hade man generation 

 efter generation försökt sprida dessa läckra matsvampar i olika 

 delar af den stora parken, ity att efter hvarje svampplockning 

 af fallet fördes till sådana ställen, där matsvampar förut ej 

 funnos. Men trots det att sporer därstädes ofta i mycket stora 

 mängder betäckte marken, uppväxte där aldrig någon af de på 

 stället utkastade arterna; dessa ställen hade sin svampvegeta- 

 tion som ej talte några nykomlingar. 



Så snart lokalen förändras, förändras äfven svampvegetatio- 

 nen. Där odlingen framskrider af taga Cortinarii, Hydna m. fl., 

 som sky odlad mark, och i stället framträda Pratelli, Panœoli 

 och framför allt Coprini. Då från lärkträdsskogen vid Raivola 

 10,000 lärkträdsplantor år 1887 flyttades till Liimatta och 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 1. 



