102 



ling, hvilka voro ytterst tunna och på öfra sidan alldeles hvita, 

 hvarjämte hårigheten var ovanligt svag, porerna voro fast- 

 växta vid björknäfvern och på yttre kanten af dem fanns ett 

 omkring 5 mm bredt vaddliknande mycel; porernas färg var 

 ljusviolett, i stället för mörkt kanelbrun under normala förhål- 

 landen. 



Nästan alltid händer det att svampar, i saknad af ljus, icke 

 bilda hatt, utan endast fot; finnas hattar, äro de få och för- 

 krympta. 



Irpex fuscoviolaceus, som växte i en källare, hade mycket få 

 taggar. 



Bland abnormiteter, som kunna uppkomma genom ljusbrist, 

 må också nämnas de sedan gammalt kända, underbara former, 

 som Lenti7ius lepideus kan antaga. Ett exemplar i en aflopps- 

 trumma i Helsingfors hade en mängd långa, utskjutande, hvita 

 grenar utan hattar, och liknade ett hjorthorn. Ett annat exem- 

 plar, som växte i uppstaplade järnvägsslipers i östra Finland, 

 liknade en hvit korall med flera böjda, jämntjocka grenar. En 

 annan abnormitet företedde Coniofliora putanea, som växte i 

 en källare; den hade långa, framskjutande utväxter, i följd af 

 ljusbrist. Samma fall ägde rum med Trametes odorata ^). 



Svamparnas färg är beroende af Ijusel. Är någon del af en 

 svamp täckt af löf eller annat, är hatten merendels på det stället 

 mycket ljus, eller till och med alldeles affärgad. I mörka lokaler 

 blifva Collybia velutipes och Fomitopsis pinicola hvita. Dock 

 reagera icke alla arter mot ljusbrist, ty man kan finna vackert 

 färgade svampar i mörka källare, såsom Stropharia ceruginosa 

 och Tapinia panuoides. 



En observation, som jag gjort, kan måhända hänföras till 

 ljusförhållandena, måhända till fuktighets- eller varmetillgån- 

 gen, den nämligen, att Fornes igniarius företrädesvis växer på 



') Ett par andra abnormiteter, dock icke framkallade af ljusbrist, må har 

 omnämnas. 



På ett rätt stort exemplar af Kromhholxia versipellis såg jag en gång 

 ett mindre exemplar utskjutande från hatten. 



Den märkvärdigaste missbildning jag iakttagit var hos ett exemplar af 

 Laeearia laccata, där ett ungefär lika stort exemplar växte upp och ned- 

 väadt på den andras hatt med fullt utvecklade lameller riktade uppåt. 



Bidrag t. känned. af Fin). 



