Ill 



vid myceliets periferiska tillväxt i jorden, medan svamparna i 

 midten försvinna. 



Under vissa år är endast den gröna gräsringen märkbar, då 

 fruktkropparna icke kommit till utveckling, däremot är under 

 gynnsamma år ringen stundom så tätt packad af s^^ampar, att 

 de enskilda exemplaren ofta dödas af ömsesidigt tryck. I Fin- 

 land är o ringarna sällan öfver 2 m i genomskärning. 



Hos vissa arter kan myceliet vara synligt ofvan jord. Sär- 

 skildt i ögonen fallande är det hos Tricholoma 'personatum; 

 det är sämskfärgadt och öfverdrager likt en tunn hud i välut- 

 bildade ringar de högar af vissnade löf, på hvilka svampen 

 växer. Andra arter med synligt mycelium i ringar äro CoUybia 

 dryophila, Marasmius peronatus, Omphalia integrella. 



Sommaren 1892 iakttogos mer eller mindre välutbildade 

 ringar af 



Clavaria ligula. 

 Craterellus cornucopioides. 

 Calodon suaveolens. 

 Sarcodon fragilis. 

 S. imbricatus. 

 Tyrodon répandus. 

 T. rufescens. 

 Gomphidius roseus. 

 Nœmatoloma udum.. 

 Stropharia semilanceata. 

 S. œruginosa. 

 S. albocyanea. 

 S. depilata. 

 Agaricus campestris. 

 Tubaria stognina. 

 Galera Hypnorum. 

 G. Sphagnorum. 

 Hebeloma mesophœum. 

 H. long ica udum. 

 Inocybe geophylla. 



Cortinarius flexipes ^). 

 C. brunneus. 

 C. armillatus. 

 Flammula carhonaria. 

 F. spumosa. 

 Pholiota togularis. 

 Rozites caperata. 

 Nolanea mammosa. 

 N. pascua. 



Camarophyllus caprinus. 

 Hygrophorus agatliosmus. 

 H. Jiypothejus. 

 H. discoideus. 

 H. erubescens. 

 H. eburneus. 

 Marasmius perforans. 

 M. oreades. 

 M. peronatus. 

 Collybia dryophila. 

 C. butyracea. 



') Afven en hel mängd andra arter af detta slägte växa mer eller mindre 

 tydligt i ring. 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 1. 



