117 



skjuta upp i ett snår af taggbambu vid en temperatur af 41°.5 C 

 i skuggan. Från en obetydlig klump uppväxte den till en frukt- 

 kropp i praktfulla färger med galler omkring, uppnådde en längd 

 af nästan 14 meter, luktade fruktans värdt, samlade kring sig 

 asflugor, och sjönk ihop till en geléartad massa, allt under 

 loppet af en knapp half timme. 



En snabb tillväxt har jag iakttagit hos Scleroderma vulgare 

 å Liimatta egendom nära Viborg. En varm augustidag efter 

 starkt regn plockades två exemplar på en sandgång under lin- 

 dar, tre timmar senare funnos på samma ställe två exemplar 

 af ett hönsäggs storlek, därefter kunde för hvarje timme nya 

 både stora och små plockas upp. Under därpå följande kalla 

 dagar kunde endast några få, förkrympta exemplar uppletas. 



I detta sammanhang kan en observation som blifvit gjord 

 af många personer i Viborgs omgifningar våren 1918 förtjäna 

 ett påpekande, nämligen, att i de under kriget gräfda skytte- 

 grafvarna anträffades stora mängder Gyromitra esculenta. Den 

 förekom såväl i skyttegrafvarnas botten som på sidorna, där 

 den framspirade mellan trävirket med lång fot. Under en spira 

 på Juustila hade en murkla uppnått de ansenliga dimensionerna 

 af ungefär 25 cm i längd och omkring 10 cm i bredd. Dessa 

 skyttegrafvar gräfdes år 1917, Man kan knappt antaga, att 

 myceliet förefunnits på ett djup af 2 m i tallmosanden, utan 

 snarare att det växt ned från lager, liggande närmare ytan och 

 hunnit slutligen ned i skyttegrafvens botten, där det fruktifi- 

 cerade. 



Vissa svampar, hörande till Polyporeerna, Hj) dnaceerna och 

 Thelephoraceerna kunna vid tillväxten omsluta andra föremål, 

 såsom kvistar, gräs, mossor, löf, m. m. Ett egendomligt förhål- 

 lande kan därvid märkas, att gräsen eller mossan under dessa 

 omständigheter icke dö, utan fortfara att växa normalt. Tydli- 

 gast har jag sett detta hos Polystictus Schweinitzii, h vilken om- 

 slöt en mängd växter, i synnerhet gräsarter, men äfven lingon 

 och blåbär, hvilka trots omslutningen trifdes väl, blommade 

 och bildade frukt. Till och med kunde på en lefvande svamp 

 en lärkträdsplanta gro, och på ett dödt exemplar förekom en 

 lärkträdsplanta af en half decimeters höjd. 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 1. 



