Mecomma ambulans Fall. Agnocoris rubicundus Fall. 



Orthotylus flavosparsus C. Sahib. Poeciloscytus unifasciatus F. 



NabisferusL. Deraeocoris ruber L. 



N. inscriptus Kirby. Capsus ater L. 



Acanthia lectularia L. Orthocephalus saltator Hahn. 



Lyctocoris campestris Fabr. Onychumenus decolor Fall. 



Piezostethus galactinus Fieb. Microsynamma Bohemanni 



Fall. 



Stenotus binotatus Fabr. Salda littoralis L. 



Dicrooscytus ruf ipennis Fall. S. opaculaZett. 



Lygus viridis Fall. S. pallipes Fabr. 



L. lucorum Mey. Nepa cinerea L. 



L. pratensis L. Notonecta lutea Müll. 



L. cervinus H. -Sch. Corixa praeusta Fieb. 



En blick på denna lista visar, att också de flesta af där 

 uppräknade arter äro våra allmännaste och länge kända species 

 samt rätt många sådana, som följa kulturen åt och trohgen blif- 

 vit från Europa importerade, hufvudsakhgast tillsammans med 

 odlade växter, på hvilka de lefde. Det är dock vanskligt, att 

 med bestämdhet af göra, hvilka alla hafva detta ursprung. Några 

 äro hafstrandsinsekter, som hafva stor utbredning längs kusterna 

 inom den palearktiska regionen. 



Hvad planen för närvarande arbete angår, så har jag i all- 

 mänhet följt den för den förra editionen fastslagna. De natur- 

 historiska provinserna äro de samma med undantag af en, Ryska 

 Karelen, som bhfvit delad i två. Denna provins var alltför stor, 

 då den sträckte sig från Svirfloden ända till polcirkeln vid 

 H vita hafvet. Jag har därför delat den i Onega Karelen och 

 Hvitahafs Karelen, vilka skiljas från hvarandra genom den 

 landtås, som bildar vattenskilnad mellan de flodomlopp, som 

 utrinna i Onega sjö och de som hafva sitt utlopp i Hvita hafvet. 

 Den senare provinsen afviker genom sin tarfUga, enformiga 

 natur från den söderut belägna fullt ut lika mycket, som Öster- 

 botten från Tavastland, Savo och finska Karelen. 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



