15 



hörn 1), ty detta gäller mest Åland, men äfven Enontekis Lapp- 

 mark. Och det vore enligt min mening opatriotiskt att från 

 Finlands fauna utesluta dessa delar af fäderneslandet, på hvilkas 

 natui'historiska undersökning vi offrat så mycket såväl andliga 

 krafter som materiella medel. 



Till följd af vetenskapens fordringar har jag likväl i några 

 väsenthga afseenden i denna upplaga afvikit från planen för den 

 förra. I stället för att som då följa Putons Catalogue des Hé- 

 miptères d'Europe har jag nu ansett mig böra såväl i systematiskt 

 af seende som i nomenklaturen hufvudsakLigen följa Oshanins 

 förut omnämnda Verzeichnis der palearktisclien Hemiptera. I de 

 fall, då jag afvikit därifrån, har jag sökt utförligare motivera 

 detta. 



Vidare har jag velat uppsöka och i arbetet anföra den af hand- 

 ling, där hvarje art första gången blifvit beskrifven samt årtalet 

 därför. Härvid har jag stödt mig dels på respektiva original- 

 verk dels ock, isynnerhet beträffande gamla auctorer, på Reuters 

 stora arbete Revisio synonymica samt andra dels af honom dels 

 af Stål, Puton, Horvath, E. Bergroth, Kirkaldy m. fl. utgifna 

 synonymiska arbeten af större eller mindre omfång. 



Uppgifter om lefnadssätt, förekomsttid och lokaler m. m. har 

 jag meddelat helt kort och direkte enhgt observationer gjorda af 

 mig eller meddelade af andra hemipterologer. Att för allmänna 

 insekter, som kunna insamlas nästan hvar som helst, uppräkna 

 enskilda data är tids- och intresse- dödande såväl för författaren 

 som läsaren, och aldeles onödigt i fråga om insekter, som äro så 

 lätt igenkänliga redan på exkursionerna som Hemiptera Hete- 

 roptera. Äfven i sådana fall, då arterna äro mycket varierande 

 till färg och täckningar, såsom fallet är med flera Capsider, kan 

 man lätt lära sig att igenkänna de skilda arterna, emedan de 

 oftast förekomma talrikt på samma plats. För sällsynta arter 

 har jag däremot anfört, så vi dt det varit mig möjligt, noggranna 

 fyndorter, förekomstsätt, tid och andra data, hvilka kunna vara 

 till nytta för artens återfinnande, samt äfven uppgifvit namnen 

 på de personer, som gjort dessa lyckliga fynd, hvilket ju alltid 

 har intresse för vännerna af den fosterländska forskningen. 



'') Se Herbarium Musci Fennici, Plantae vasculares. 1889. 

 Nat. o Folk, H. 79, N:o 2. 



