29 



Högst sällsjait i trädgårdar och lundar på umbellater. Fun- 

 nen endast i enstaka exemplar först i Tavastland troligen i Hol- 

 lola af O.Hjelt, sedermera på Karelska näset neml. nära Ladoga 

 af Pipping, vid Sakkola prestgård af J.M. J.af Tengström R.Frey, 

 U.Saalas och förf., i Walkjärvi i Juni af Håkan Lindberg 

 och i Kivinebb af Grönblom, samt i Nyland af J.M.J.af Teng- 

 ström och nordligast vid Petrosavodsk (62°) af Günther. — För 

 öfrigt funnen i Sverige, i en stor del af Ryssland ända till Kam- 

 tschatka, de flesta delar af Europa, Indien och Algeriet. — -U.F.M. 



23. E. Oleraceum L. Syst.Nat.Ed.X.446 (1858).— F.Sahlb. 

 Mon.Geoc.Fenn.25.— Fieb.Em\Hem. 345.— Flor Rh.Livl.I, 146. 

 — Dougl.et Sc.Br.Hem.86,t.3,f.2.— Muls.et Rey.Pun.Fr.Pent. 

 226.— Put.Synops.IV.73.— Saund.Hem.Het.Br.31,t.3,f.3. — 

 Reut.F.o.Sk.Hem.Het.18.— Osh.Verz.Pal.Hem.1,133.— Jens.- 

 Haar.Danm.Taeg.80. 



Denna i färg och teckningar ofantligt varierande art är mycket 

 allmän på Cruciferer isynnerhet på åkrar och i trädgårdar från 

 tidigt på våren ända till hösten. Stundom förekommer den i så 

 stor mängd, att den ödelägger löfkojor, rofvor och kålrötter. 

 Nordligast är den hos oss funnen vid Gamla Karleby i Öster- 

 botten (64°) af Fr. Hellström. — För öfrigt utbredd öfver nästan 

 Hela Europa och angränsande delar af Asien och Afrika. — U.F.M. 



CimexL.,Fabr.,Am. etServ.,r.Sahlb.,Flor. (Pisiito^om^ 

 Oliv., Reut., T ropicoris Hahn). 



24. C. rufipes L. Sy st .Nat. Ed. X, 443 (1758).— F.Sahlb.Mon. 

 Geoc.Fenn.31.-Flor Rh.Livl.I, 107.-Fieb.Eur.Hem. 330. -Dougl. 

 et Se. Br.Hem.98,t.3,f.8.— Muls. et R.Pun.Fr.,Pent.332.^ Put. 

 Syn.IV.63.— Saund.Hem.Het.Br.32.t.3,f.5.— Reut.F.o.Sk.Hem. 

 Het. 17.— Jens. -Haar .Danm.Taeg.78.—Osh.Verz.Pal.Hem.I,140. 



Högst sällsynt i sydvestra Finland. Funnen i tahika exem- 

 plar på Åland för flera år sedan af F.Sahlberg samt vid Åbo. 

 I D.Wasastjernas samling funnos exemplar, som enligt uppgift 

 voro fr. Österbotten (?). F.Sahlbergs uppgift I.e. »per totam 

 Fenniam, Lapponise qvoque incola» beror säkert på misstag. 

 Arten skall hufvudsakligast förekomma på Qvercus, men äfven 

 på Betula, Älnus och Ribes samt träffas i grannländerna full- 



JS'at. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



