53 



Mycket allmän på fältbackar och bergssluttningar isynnerhet 

 på Fragaria vesca och utbredd öf ver nästan hela området. Nord- 

 ligast har jag funnit den vid Umba på Kola halfön (66°40'). 

 Forma macroplera är mycket sällsynt och har blifvit funnen 

 endast i sydligare delar af området, nordhgast i Teisko i södra 

 Tavastland (61°50'). Denna art (och dess larv) finnes ofta 

 sugande på smultron, dels vilda dels odlade, och hamnar lätt i 

 munnen på personer, som äta af dessa bär, samt upptäckes först 

 genom sin obehagliga smak och är därigenom till stor förargelse. 

 — Utbredd öfver större delen af norra och mellersta Eiu*opa 

 samt norra Asien ända till östra Sibirien samt äfven funnen i 

 Spanien. Anmärkningsvar dt är, att denna i Finland och Sverige 

 så allmänna art ännu ej är anförd från Danmark. — U.F.M. 



73. N. Thymi Wolff Icon.Cimic.IV,149.t.l5,f.l43 (1804). — 

 F.Sahlb.Mon.Geoc.Fenn.52.— rieb. Eui-.Hem. 169. ^Dougl. et Se. 

 Br.Hem.226,t.8,f.4.— Put.Synops.1,16.— Horv.Mon.Lyg.Hung. 

 48.— Reut.F.o.Sk.Hem.Het.36.— Rev.Synon.o58.— Saund. Hem. 

 Het.Br.70.— Osh.Verz.Pal.Hem. 261. — Jens. -Haar.Danm. Taeg. 

 107,f.63.— Ericae Flor Rh.Livl. 1,192.— mactdaHis Dougi. Se. 

 Entom.Monthl.Mag.VIII,27. — punctipennis Thoms.Opusc.ent. 

 182. 



Mycket allmän på torra sandiga backar samt på hedar öfver 

 hela området ända upp till Lappmarken (69°). — Utbredd öfver 

 nästan hela Europa och nordligare delar af Asien samt äfven 

 tagen i America. — U.F.M. 



74. N. Ericae SchiU.Hem.Heter.Siles.86,t.7,f.l0 (1829). — 

 Horv.Revue Ent. 1890, 188.— Reut.Medd.F. et Fl.fenn. XXVII, 

 184 (1902).— Osh.Verz.Pal.Hem.1,262. — maculatus Fieb.Eur. 

 Hem.168. — gracilis Scott Stett.Ent.Zeit.1870,98. 



Var. obscuratus Horv.Rev.Ent. 1890, 188. 



Högst sällsynt hos oss, men kanske stundom förvexlad med 

 föregående art. Hittills funnen endast i Lappmarkerna nä ml. i 

 Muonioniska och vid Karesuanto af förf., samt på Kola halfön vid 

 Katschkarantsa af M.Levander, vid floden Lutto af B.Poppius 

 och nordhgast vid staden Kola (69°) af R.Envald. — En ostlig 

 form, som för öfrigt är funnen i bergstrakter i östra Sibirien, 

 Transcaspien och Turkestan. Hufvudformen, som är ljusare, är 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



