83 



Stephanitis Stål (Galeatus Fieh., TingisF.Ssih.\h.,¥\or). 



139. St. Oberti Kolen. Melet.Ent.VI,15 (1856).— Flor Rh. 

 Livl.1,359.— Reut.r.o.Sk.Hem.Het.94.— Osh. Verz.Pal.Hem. I, 

 426. — Horv. Synops.Ting.Reg.Pal.55 et 56. — Pyri Fall.Mon.Cim. 

 Sv.39 (1807) nee. Fabr.— F. Sahib. Mon.Geoc.Fenn.136. 



Ej sällsynt på Myrtillus nigra och uliginosa, på Ledum pa- 

 lustre och någon gång äfven på Calluna vulgaris i barrskogar och 

 på myrmarker i södra och mellersta Finland. Träffas emellanåt 

 i stor mängd på skuggiga ställen å de nämnda växterna. Nordli- 

 gast har jag tagit den vid Tiudie i Ryska Karelen (62° 30'). — 

 Föröfrigt funnen i Sverige, norra och mellersta Ryssland, Tysk- 

 land, Holland, Österrike och Sibirien. — U.F.M. 



Var. biseriata n.v. 



Formae normali simillima et colore vix diversa sed carina 

 media pronoti pauUo altiore utrinque seriebus duabus irregulari- 

 bus areolarum instructa, carina media longitudinali obscuriore, 

 nigricante. A St. Azaleae Horv., cui etiam simillima videtur, 

 differt Carina media pronoti haud nigro-maculata et fascia 

 antica hemielytrorum obliqua nec transversa. 



Habitat in Fennia australi et orientali rarissime. 



Högst sällsynt; jag har funnit endast 3 exemplar; ett i 

 Karislojo i Augusti 1891 samt 2 i Joutseno i södra Savolaks i 

 Juli månad.— U.F.M. (typ.ded.J.Sahlb.). 



Tingis Fabr., Stål, Horv. {Monanthia Burm., F.Sahlb. ). 



140. T. Cardui L. Syst.Nat.Ed.X.443,17 (1758).— Fall. Hem. 

 Svec.143.— Fieb. Ent.Monogr.61,t.5,f.l— 8.— F.Sahlb. Mon.Geoc. 

 Fenn. 131.— Flor Rh.Livl.I,345.— Fieb. Eur.Hem.120.— Thoms. 

 Opusc.Ent.398.— Dougl. et Se. Br.Hem.I,251.— Put.Synops. I, 

 108.— Reut. F.o.Sk.Hem.Het.95.— Saund. Hem.Het.Br.l33. — 

 Osh. Verz.Pal.Hem.1,432.— Horv. Synops.Ting.Reg.Pal.63 et 72. 

 — Jens. -Haar. Dann .Taeg.l56,f.98 b. 



Högst allmän på holkfjällen af Circiumlanceolatumisöåxa, och. 

 mellersta Finland. Nordligast är den hittills tagen vid Dvoretz 

 i Ryska Karelen (62°20') samt i södra Österbotten, men den går 



Nat. o. Folk, H. 79, X:o 2. 



