85 



136,t.l3,f.l.— Osh. Verz.Pal.Hem.1,452.— Horv. Synops.Ting. 

 Reg. Pal. 102. — J. Sahib. Enum.Hem.Gymn.renn.40 (descr. lar- 

 vae). — Jens. -Haar. Danin.Taeg.l57,f.98c. 



Sällsynt på Myosotis lingulata och palustris vid sjöstränder 

 på lergrund. Jag har funnit den i Pyhäjärvi på Karelska näset 

 samt vid Tammerfors, i Teisko och nordhgast (62°) i Ruovesi i 

 södra Tavastland. I stor mängd har jag träffat den under 

 Augusti månad vid sjöarna Kirkkojärvi och Kalatoin i Teisko 

 samt vid Murole. I Karkku är den tagen af Hellen och i Hauho 

 socken i samma provins af E. Bergroth. — Utbredd öfver norra 

 och mellersta Europa. — U.F.M. 



144. M. Lupuli H.-Sch.Wanz.Ins.lV,13 et 58,t.ll4,f.359 

 (1839).— Fieb. Ent.Monogr.85,t.7,f.l9-21.— Eur.Hem.126. — 

 Flor Rh.Livl.I,3o4.— Put.Synops.1,121.— Reut.F.o.Sk.Hem. 

 Het.97. — Osh.Verz.Pal.Hem.1,553. —Horv. Synops.Ting.Reg. 

 Pal.99etl02. 



Sällsynt på tufviga och sumpiga ställen i skogar och hittills 

 hos oss funnen endast i Ryska Karelen. Först tagen af förf. vid 

 Tiudie (62°30') d. 15 Aug. 1869 i ett enda exemplar samt nära 

 Mjatusov vid floden Svir i talrika exemplar under mossa d. 

 7 Sept. samma år. Sedermera återfunnen vid Unitsa, äfvenledes 

 beläget i Ryska Karelen, af B.Poppius. — För öfrigt funnen i 

 Livland, vid Petrograd, i mellersta Ryssland och Sibirien äfven- 

 som i Tyskland, Schweiz, Österrike, Ungarn, Frankrike, på 

 Caucasus och i Sibirien. — U.F.M. 



145. M. Echii Schrank in Fuesl. Nev.Mag.1,276. partim 

 (1782).— Faun.Boic.65 (1801).— Reut.Rev.Synom.597.— H.-Sch. 

 Wanz.Ins.IV,14,360 et t.l24,f.C.— Osh. Verz.Pal.Hem.1,453. — 

 Horv. Synoj)s. Ting. Rep. Pal. 103. — Jens. -Haar.Danm.Taeg. 157. — 

 Wolffi Fieb.Ent.Monogr.85,t.7,f.22— 24.— F.Sahlb. Mon.Geoc. 

 Fenn. 133.— Flor Rh.Livl.I,352.— Fieb. Eur.Hem. 125.— Put.Syn- 

 ops.1,120.— Reut. F.o.Sk.Hem.Het.96. 



Enligt uppgift af F.Sahlberg funnen i Yläne. Såsom dess 

 näringsplanta uppgifves af utländska författare Boragineer 

 hufvudsakligast Echium vulgare. — Föröfrigt funnen i södra 

 Sverige och Livland samt utbredd öfver större delen af mellersta 



Xat. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



