93 



t.l6,f.2. — Osh. Verz.Pal.Hem.I,o76. — Jens. -Haar. Danm.Taeg. 

 173,f.l08b. — fuminervis Dahlb. K.S .V.Ak.Förh. 1850,224.— 

 dor salis T) o\\g\. et Sc. Br.Hem.552,(?). 



Tämligen sällsynt bland gräs i lundar i södra Finland. Nordli- 

 gast har jag funnit den vid Kirjavalahti i Ladoga Karelen (61°o0'). 

 Förekommer hos oss endast såsom forma brachyptera. — Utbredd 

 öfver nästan hela Europa och Sibirien. — ■ U.F.M. 



159. N. (Reduviolus) brevis Scholtz Arb. und Verh.Schles.Ges. 

 vaterl.Kult.1846,113.— Fieb. Eur.Hem.160.— Put. Synops.1,190. 

 Reut.Medd. Soc.Faun.Fl.fenn.V.190. — Öfv.Vet.Ak.Förh.l875, 

 N:o 5,52.— Saund. Ent.Monthl.Mag. 1900,227.— Osh.Verz.Pal. 

 Hem.1.578. — Jens. -Haar .Danm.Taeg. 173 — minor Reut. Sk.o.F. 

 Nab.76 (ncm.nov.).— Nab.nov.81,t.8,f.l7. 



Allmän på torra ängar, fältbackar och kärr i södra och mel- 

 lersta Finland, sällsyntare norrut. Nordligast har jag funnit den 

 i Rovaniemi i ncrra Österbotten (66°40'). Forma macroptera är 

 sällsynt, men dock funnen såväl i södra som mellersta Finland, 

 nordligast vid Petrosavodsk (62°). — Utbredd öfver hela Europa 

 och äfven funnen i Sibirien och Algeriet. — U.F.M. 



160. N. (Reduviolus) inscriptus Kirby in Richards. Faun. bor. 

 amer.IV,280,t.6,f.7 (1837).-^Reut. Mem.Soc.ent.Belg.XV,120.— 

 Osh. Verz.Pal.Hem.1,578. — boreellus Reut. Medd. Soc.Faun.et 

 Fl.fenn.XI,158. 



Högst sällsynt; funnen i Pudasjärvi i norra Österbotten 

 (65°20') af R.Envald samt vid floden Svir och i Ingå i Nyland 

 i September månad af förf. — För öfrigt tagen i norra Ryssland 

 och Sibirien äfvensom i Nord-Amerika, därifrån den först är 

 beskrifven. — U.F.M. (N. boreellus Reut. typ. ded. R.Envald). 



161. N. (Reduviolus) ericetorum Scholtz Arb. und Verh. 

 Schles.Ges.vaterl.Kult.1846,113.— Fieb.Eur.Hem.160.— Muls. et 

 R. Pun.Fr.Reduv.97.— Reut. Sc.o.F .Nab.76.— Nab.nov.81 t. 8, 

 f.l8.— Medd.Soc.Faun.etFl.fenn.V,190.— Put. Synops.1,190. — 

 Saund. Hem.Het.Br.l66 et 171.— Osh. Verz.Pal.Hem.1,577. — 

 Jens. -Haar. Danm.Taeg. 173. — vagans Schiödte Naturh.Tidskr., 

 RaeckeIII,202. — J.Sahlb.Enum.Hem.Gymn.94. — Fabr .Mantissa 

 Ins.II,307 (forte! ).— /erws Flor (partim) Rh.Livl.I,700. 



Ej sällsynt under Augusti och September på Calluna vulgaris 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



