99 



våröfversvämning. — För resten är den funnen endast i Svenska 

 Lappmarkerna samt i Dalarna och Norge. — U.F.M. 



171. E. nigricornis Zett. Ins.Lappon.265 (1840). — Reut. 

 Sk.o.F.Acanth.419.— Ent.Monthl.Mag.XIII,86.— Monogr.Anth. 

 62,65 et 193. — Saund. Hem.Het.Br.l95.t.l8i.2. — Osh.Verz. 

 Pal.Hem.1,622. — pinicola Frey-Gesn. Mitth. Schweiz. Ent. Ges. 

 1862,31. 



Högst sällsynt på Pinus sylvestris. Funnen endast i Pargas 

 af O. Reuter samt vid Helsingfors af Bj.Wasastjerna. — För- 

 öfrigt tagen endast i Umeå Lappmark, Scotland, Tyskland, 

 Frankrike och Schweiz, öfverallt såsom mycket sällsynt. — U.F.M. 



Anthocoris Fall., Fieb. 



172. A. nemorum L. Sy st .Nat. Ed. X. 449, 75 (1758)— Fami.Sv. 

 254,953 (1761).— Fall. Monogr. Cim.Sv.71.— Zett. Ins.Lapp.474. 

 — F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn.75.— Flor Rh.Livl.I,651.— Fieb. Eur. 

 Hem.138.— Dougl. et Se. Br.Hem.495,t.l6,f.6.— Reut. Sk.o.F. 

 Acanth.419 — Osh.Verz .Pal.Hem. 1, 626. — Jens.-Haar.Danm.Taeg 

 189,f.ll8. — sylvestris L. Syst.Nat.Ed.X,449,75 (1758). — Wolff 

 Icon.Cim.III,90,t.9,f.84. — Hahii Wanz.Lis.t,105,f.56. — Reut. 

 Monogr.Anth.82.— Rev.Synon.63.-Saund.Hem.Het.Br.ll9.t.l8, 

 f .6.— fasciatus Fabr. Mänt. Ins. II, 2 78 (1787). — Serratulae Fabr. 

 Syst. Ent. 694 (1775). — longiceps Bohem.Nya Sv.Hem.9.(nec 

 F.Sahlb.). 



Högst allmän, och utan tvifvel en af de allmännaste Hemi- 

 ptera, som träffas i trädgårdar, Imidar, skogar, på fältbackar, 

 ängar och kärr, såväl på träd och buskar, som på lågväxta örter 

 öfver hela området ända upp till Kilpisjärvi och Utsjoki i Lapp- 

 land (70°), där den är tagen af B.Poppius. Är ett rofdjur, som 

 anfaller och utsuger små fjärillarver och andra insekter. Enligt 

 Reuters uppgift är dess stygn ganska smärtsamt. — Utbredd 

 öfver hela Europa samt angränsande delar af Asien och Afrika. 



Obs. Såsom Renter framhållit i sitt stora synonymiska arbete passar 

 Linnés första beskrifning af Ciniex sylvestris ganska bra in på denna art. 

 Ehuru emellertid denna beskrifning tidigare tolkats på Lygirocoris syl- 

 vestris men Linné aldeles tydligen senare beslo-ifvit närvarande Antho- 



Nat. o. Folk, H. 79, N:o 2. 



