131 



af Boman enligt exemplar förvarade i Linnaniemis samling. 

 Enligt D.Wasastj ernås gamla till Universitetet öf ver lämnade 

 samling och katalog skulle den äfven vara tagen i »Österbotten». 

 — Utbredd öfver en stor del af Europa och äfven tagen i Sibi- 

 rien och Algeriet. — U.F.M. 



Subf. Mirinae. 



Miris Fabr., Fieb. {Stenodenia Lap., Reut.). 



247. M. (Brachytropis) calcaratus Fall. Mon.Cim.Sv.131 

 (1807).— H.-Sch. Wanz.Ins.III,39.— F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn.86. 

 —Flor Rh.Livl.1, 421. —Fieb. Em\Hem.241.— Dougl. et Se. Br. 

 Hem. 286.— Reut. Rev.cr.Caps.il, l.—Saund. Hem.Het.Br.222.— 

 Osh. Verz.Pal.Hem.1,763. — Reut.Uebers.pal.Stenod.Öfv.F.Vet. 

 Soc.XLVI,N:ol5,3 et 7.— Jens.-Haar. Danm.Taeg.200,f.l24. — 

 dentata Hahn Wanz.Ins.I,15,f.8. 



Allmän på torra ängar och fältbackar i södi'a och mellersta 

 Finland; nordligast är den tagen i trakten af Uleåborg (65°) af 

 Y.Wuorentaus. Varierar till färgen, och man har på grund häraf 

 skilt åt 3 varieter: v. virescens Fieb., pallescens Reut, och gri- 

 sescens Fieb., hvilka i allmänhet förekomma särskildt. — Ut- 

 bredd öfver nästan hela palearktiska regionen och äfven funnen 

 i Abessinien . — U .F .M . 



248. M. (Brachytropis) trispinosus Reut. Uebers.pal.Stenod. 

 4 et 8 (1904). — Osh. Verz.Pal.Hem.1,764. 



Högst sällsynt i norra Finland; hittills tagen endast i Säres- 

 niemi vid Oulujärvi i norra Österbotten af Y.Wuorentaus, i Suo- 

 mussalmi af W.Hellén och på Solovetska öarna i Hvita hafvet 

 (65°10') af M.Levander. — Synes vara en ostlig art, som är 

 tagen i Sibirien från Tobolsk till Daurien, i södra Ryssland, 

 Turkestan och Japan och äfven i nordvestra delen af Nord- 

 Amerika. — U.F.M. (Specim. typ. ded. Y.Wuorentaus et M.Levan- 

 der). 



249. M. (Lobostethus) virens L. Syst .Nat.Ed. XII, 730 (1767). 

 — Wolff. IconCim.f. 75.— H.-Sch.Wanz.Ins.III,42.f.257.-F.Sahlb. 

 Mon.Geoc.86.— Flor Rh.Livl.I,423.Fieb. Eur.Hem.243.— Reut. 

 Rev .er .Caps .II, 2 — Uebers.pal.Stenod.4et 9. — J.Sahlb. Enum. 



N'at. o. Folk, H. 79, N:ü 2. 



