143 



samt i Lojo och Karislojo. Om exemplaren i D.Wasastj ernås 

 samling, som uppgifvas vara från Österbotten gäller detsamima 

 som för föregående art. — Utbredd öfver hela Europas ekskogs- 

 region . 



Aëtorhinus Fieb. (Blepharidopterus Kol.). 



274. Aë. angulatus Fall. Mon.Cim.Svec.80 (1807).— H. -Sch. 

 Wanz.Ins.III,75,f.292.— F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn.97.— Flor Rh. 

 Livl.1, 477. —Fieb. Eur.Hem.285.— Dougl. et Se. Br.Hem.347, 

 t.ll,f.4.— Reut. Rev.cr.Caps.II,122.— Hem.Gymn.Eur.III,400.— 

 Saund.Hem.Het.Br.279,t.25,f.lO.— Osh. Verz.Pal.Hem.1,829 — 

 Jens. -Haar. Danm.Taeg.248,f.l51. 



Ej sällsynt på löfträd isynnerhet Alnus glutinosa och Betula 

 alba i södra och mellersta Finland under Juli och Augusti. 

 Nordligast är den funnen i trakten af Petrosavodsk (62°). — 

 Utbredd öfver nästan hela Europa samt äfven funnen i Sibirien, 

 Turkestan och Algeriet. — U.F.M. 



Globiceps Lep. et Serv. {Cyllecoris Hahn, Boh.). 



275. Gl. salicicola Reut. Medd.Soc.F. et Fl.fenn.V,171,1880. 

 (nom.nov.).— Ent.Monthl.Mag.XVII,13.— Hem.Gymn.Eur.III, 

 392 et 556,t.5,f.ll.— Osh. Verz.Pal.Hem.1,831. — jlavomaculatus 

 mr.l.F.Såhlb. Mon.Geoc.Fenn.97. — fulvipes Reut. Rev.cr.Caps. 

 11,118 (nec Scop.). 



Temligen sällsynt på Salix rosmarinifoUa och andra Salix- 

 arter samt på Betula nana i Juli och Augusti, men utbredd öfver 

 hela området. Nordligast funnen vid floden Lutto i Ryska 

 Lappmarkerna (69°) af B.Poppius. — Äfven funnen i Sverige, 

 Norge, norra Ryssland och Sibirien. U.F.M. 



276. Gl. flavomaculatus Fabr. Ent.Syst.IV.182 (1794). — 

 F.Sahlb.Mon.Geoc.Fenn.96.— Flor Rh.Livl.I,469.— Reut. Rev. 

 cr.Caps.II, 117.— Hem.Gymn.Eur.III, 395 et 557,t.5,f.ll.— Rev. 

 Synon.668.— Saund. Hem.Het.Br.280,t.26,f.l.— Osh. Verz.Pal. 

 Hem.1, 832. —.se/ec^i6,s Fieb. Criter.Phytoc. 333.— Eur.Hem. 284.— 

 Dougl. et Se. Br.Hem.363.— Jens.-Haar. Danm.Taeg.249, f.l52. 



Allmän bland gräs och blommor på skogsängar, på åker- 

 renar, i lundar och parker i södra och mellersta Finland, men 



Nat. o. Folk, H. 79, N.o 2. 



