164 



330. Ps. diminutus Kirschb. Rh.Geg.Wiesb.,Caps.96 et 170 

 (1855).— Fieb.Eur.Hem.309.— Reut.Rev.cr.Caps.II,174.— Hem. 

 Gymn.Eur.I,140,t.l,f.4 et III, 523.— Saund.Hem.Het.Br.311 et 

 316.— Osh.Verz.PaLHem.1,908. — Jens.-Haar. Danm.Taeg.270 

 et 272. 



Allmän på Qvercus rohur på Åland, i Åbo skärgård samt i 

 trakterna af Lojo sjö i Nyland; jag har tagit den äfven i Esbo 

 skärgård i sist nämnda landskap (60° 15'). — Utbredd öfver 

 större delen af Europas ekskogsregion. — U.F.M. 



331. Ps. roseus Fabr. Gen.Ins.300 (1766). — Reut. Hem. 

 Gymn.Eur.III,463 et 525.— Rev. Synon.677.— Osh. Verz.Pal. 

 Hem. 1, 910. — Jens.-Haar. Danm.Taeg.272.— - Aini Fabr.Ent. 

 syst. IV, 175 (1794). — Stål Hem.Fabric.1,88.— Reut. Hem. 

 Gymn.Eur.1,144. — sanguineus V a.hv. Ent.syst.IV,175 (1794). — 

 Fall. Hem.Svec.102.— F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn. 107.— Flor Rh. 

 Livl.1,588.— Fieb. Em\Hem. 306.— Reut. Rev.cr.Caps.il, 175. — 

 Saund. Hem.Het.Br.311 et 317, t.29,f.l0. 



Tämligen allmän på Salix-arter isynnerhet S. aurita' och 

 rosmarinijolia, sällsyntare på Betula och Älnus och andra träd- 

 slag i södra och mellersta Finland under Juni— Augusti månader. 

 Nordligast är den hittills funnen i Kempele i norra Österbotten 

 (65°) af Y.Wuorentaus. — Utbredd öfver större delen af Europa 

 och Sibirien samt äfven tagen i norra Afrika. — U.F.M. 



Var. querceti Fall. Hem.Svec.102 (1829).— F.Sahlb. Mon. 

 Geoc.Fenn. 108.— Fieb. Eur.Hem.306.— Dougl. et Se. Br. Hem. 

 412. — • sanguineus var. c. Reut. Rev.cr.Caps.il, 176. — Aini var. 

 E. Reut. Hem.Gymn.Eur.1,145. 



Tämligen sällsynt bland hufvudformen och lika utbredd. — 

 Äfven funnen på flera andra ställen i norra och mellersta Europa. 

 — U.F.M. 



Var. dilutus Dougl. et Se. Brit.Hem.417 (nec Fieb.). — san- 

 guineus var. d. Reut.Rev.cr.Caps.il, 176. — Aini var. G.Reut.Hem. 

 Gymn.Eur.1, 145. 



Sälls3rn.t; jag har tagit den i Karislojo samt i Kälviä i mel- 

 lersta Österbotten (63°40') — Äfven funnen i Britannien. — 

 U.F.M. 



332. Ps. lapponicus Reut. Öfv.Vet.Ak.Förh. 1874,47.— Rev. 



Bidras t. känned. af Fini. 



