190 



Anm. Såväl Reuter som Oshanin citera för denna art F. Sahlb. 

 Mon.Geoc.Fenn. 154, ehuru det af hans beskrifning tydligt framgår, att 

 han haft framför sig den rätta S. marginalis Fall. Härtill kommer ännu 

 den omständigheten, att fyndorten Yläne tyder på att fråga icke kan 

 vara om en art, som uteslutande synes vara buïiden vid hafsstranden. 

 Huru misstaget uppkommit är svårt att förstå, då Reuter redan, då han 

 först skilde arterna och för Societas pro Fauna et Flora fennica på mötet 

 den 3 November 1883 förevisade dem (se. Medd. XIII 1. c.) visade sig 

 hafva klart för sig arternas karaktär och synonymi. 



382. S. (Halosalda) lateralis Fall. Monogr.Cim.Sv.30 (1807). 

 — F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn. 153.— Stål Öfv.Vet.Ak.Förh.l868, 

 392. — Thoms. Opusc.entom.405. — Pnt. Synops.Hem.Het.Fr. — 

 Reut. Spec.pal.gen.Acantli.94 et 51,f.l0. — Saund.Hem.Het.Br. 

 173 et 175. — Osh. Verz.Pal.Hem.1,599. — Jens. -Haar. Danm. 

 Taeg.174 et 177. — bicolor Curt. Brit. Ent. XII, 54 8. — pulchella 

 Curt.l.c— H.-Sch.Wanz.Ins.IX,131 f.947.— Fieb. Wien.ent.Mo- 

 nats.111,234.— Eur.Hem.144.— DougLetSc.Br.Hem.520,t.l7,f.9. 

 — eburnea Fieb. Wien. ent. Mon. III, 2 33. — Eur.Hem.144. 



Tämligen allmän på hafsstränder i Åbo och Ålands skärgård 

 samt i Nyland, äfven funnen vid Bottniska viken ända upp till 

 Hailuoto utanför Uleåborg (65°) af Y.Wuorentaus. Jag har 

 dessutom träffat den vid H vita hafvet såväl inom Ryska Kare- 

 len som inom Ryska Lappmarken (66°). Exemplaren från 

 stränderna af H vita hafvet äro i allmänhet större och de ljusa 

 teckningania hafva en mera gulaktig färg, än de från Östersjön 

 och dess vikar. Af de färgvarieteter, som blifvit beskrifna och 

 hvilka närmare karaktäriserats af Puton I.e. och Reuter, före- 

 komma hos oss allmännast hufvudformen lateralis samt var. 

 pulchella Curt. Ganska sällsynta äio däremot var. ehurnea Fieb. 

 De rent svarta formerna var. concolor Put. och nigra Verh. äro 

 ännu ej funna hos oss och synas förekomma nästan uteslutande 

 i södern t. ex. vid Medelhafvet. F.Sahlberg uppgifver såsom 

 fyndort för arten Ta västlands sjöar »In Ta vastia ad littora 

 lacuum rarius», hvilken uppgift synes mig bero af något miss- 

 tag. — Utbredd öfver hela Europas kuster samt äfven funnen 

 i norra Afrika och Mindre Asien. — U.F.M. 



383. S. (Teloleuca) riparia Fall. Mon.Cim.Sv.Suppl.il, 1—2 

 (1826).— Hem. Sv.72.— F.Sahlb. Mon.Geoc.Fenn. 151 (partim). — 

 Thoms. Opusc.ent.404. — Put. Synops.Hem.Het.Fr. 195. — Saund. 



Bidrajj t. käniied. af Fini. 



