läkaretjänsten i Äbo. I detta hänseende må här meddelas 

 ett bref från C. von Linné till Abr. Bäck af den 13 / u 

 1753, hvarest framgår att Linné med sitt förord vändt 

 sig till och med till H. M. Drottningen. 



„Innelychte till Hennes Kongl. M:t täcktes min Bror 

 skaffa fram, det angår H:r Hartman, efter m. Brs se- 

 naste ordres. Hjälper intet det, så är Gud emot honom, 

 och då hjälper ingenting utan patience. Påminn Hennes 

 M:t om tillfälle gifves, att H:r Hartman gaf Hennes M:t 

 alla sina insecter, dubbelt till antalet emot alla Hennes 

 M:t tillförene ägde". . 



Huru under frihetstiden ämbetsmannaväldet och vörd- 

 naden för de maktägande gjorde sig gällande i allmänna 

 angelägenheter, isynnerhet livad tjänsters besättande an- 

 går, framgår ur den öfverdrifvet ödmjuka ton, som ut- 

 märker brefväxlingen mellan högre ställda personer och 

 underordnade. Omedelbart efter sin utnämning till pro- 

 vinsialläkare i Åbo län den 4 / 4 1754, skyndade sig Haart- 

 man att betyga grefve C. G. Tessin sin tacksamhet för 

 denna befordran. Dessa sina känslor uttalade Haarfman 

 i ett bref till Tessin af den 12:te i samma månad. 



„Förlidne höstdag hade jag ifr. Stockholm den hugne- 

 liga efterrättelse, att Hans K. Maj:t täckts allernådigast 

 utnämna mig till provincialmedici beställningen uti Åbo 

 län. Hvad omsorg Eders Höggrefliga Excellence haft ospard 

 för detta mitt amplog at i underdånighet icke alenast 

 med sin höga recommendation recommendera mig sj elf 

 hos Hans K. Maj:t, som ock att drifwa saken än widare 

 genom wänner och wäns wänner, liar jag utaf de aldrasäk- 

 raste händer. 



Jag har intet annat at uppofra för Eders Excellence 

 tillbaka så för denna, som margfaldigt tillförna ertedd 

 nåd, utan mitt eget hjerta det jag försäkrar Eders Hög- 

 greflige Excellence obefläckat, så länge en varm bloddråppa 

 rinner det igenom. Inför Eders Excellens fordrade min 

 djupaste vördnad att nu strax sj elf personligen upwachta, 

 men et ringa arbete, som redan är incaminerat nödgar mig 

 till efter helgen uppskiuta denna min underdån ödmjuka 



Nat. o. Folk. H. 70 N:o 2. 



