skyldighet, hälst jag är försäkrad, att Eders Höggrefl. 

 Excellence eij räknar tiden för ändamålet. 



Jag förbinder mig alt framdeles att lefwa, då jag lefwer. 

 Eders Höggrefl. Excellences 



unclerdån ödmjukaste tjenare 



Johannes Joh. Haartman. 



Den första svårighet, som mötte Haartman vid hans 

 öfverflyttning till Abo, var den konkurrens han fick ut- 

 härda med sin medtäflare om tjänsten, licentiaten Was- 

 ström. Denne Wasström, som under början af Haart- 

 man s vistelse i Abo, lät så mycket tala om sig, styfson 

 till apotekaren Jonas Synnerberg i Abo, var född 1723 

 och blef student 1748. Under inseende af C. F. Men- 

 nander hade han 1749 utgifvit en „Oecononisk beskrif- 

 ning öfver Abo stad", den första på svenska vid Abo uni- 

 versitet utgifna disputation, men synes senare studerat me- 

 dicin för Le che och blifvit medicine kandidat samt sedan 

 haft stor praktik i Abo. Några år därefter kallas han till 

 medicine licentiat, ehuru det är osäkert, om han verkligen 

 undergått examen. Åtminstone har han icke utgifvit nå- 

 gon af handling för medicinsk grad, h varförutan redan på 

 1750-talet befordran till medicinsk tjänst icke kunde vin- 

 nas. Att Wasström sysselsatt sig med en gradualdispu- 

 tation framgår ur Leches bref till Abr. Bäck af den 

 13 / 7 1753. 



„Herr Licentiaten Wasström har nu till mig till öf- 

 verseende lefvererat sin gradualdisposition de Aphonia, 

 men som terminen är afslutad, så blifver den ej ventilerad 

 förr än efter Michelsmessan. Jag har proponerat honom, 

 att resa till Stockholm att vidare förkofra sig uti practi- 

 quen, men han förebär att fattigdomen hindrar honom att 

 där uppehålla sig. För min del är detta skälet ej giltigt 

 att anse. Dessutom behöfver han rätt väl att vidare per- 

 fectionera sig". 



Denna af handling har dock icke sett dagen. Haart- 

 man skrifver därom till Abr. Bäck den 16 / 10 1756. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



