11 



däraf uppkom, vände sig nu de olika partierna till colle- 

 gium medicum och begärde dess understöd. Leclamöterne 

 i Åbo" hofrätt, sannolikt dertill uppmanade af Ha artman, 

 som den tiden var mycket förtrogen med den redan då in- 

 flytelserike assessorn (sedermera lanclshöf dingen) Chri- 

 st offer Johan Rappe, afsände till kollegium medicum 

 en skrifvelse, deruti de anhöllo att kollegium ville motsätta 

 sig magistratens i Åbo beslut att, på grund af en del bor- 

 gares önskan, förordna "Was ström till stadsfysikus. Vid 

 collegii medici sammanträde den 7 maj 1755, då hofrät- 

 tens skrifvelse föredrogs, upplästes tillika ett till kollegium 

 ställ dt bref af Wasström af den 25 april jämte af skrift 

 af magistratens den 16 april i samma månad för honom 

 utfärdade konstitutorial att vara stadsfysikus i Åbo. 



Detta magistratens konstitutorial innehöll att ,.i stäl- 

 let för någon viss och ständig lön skulle Wasström åt- 

 nöjas med en viss öfverenskommelse med en och kvar, 

 som honom anlitandes varder, allenast han i öfrigt får åt- 

 njuta de förmåner, som en stadsmedicus tillkommer, hvar- 

 j ernte han bör vanlig tid om året uppvakta vid stadsens 

 surbrunn och hjelpa de fattiga uti stadsfattighuset etc: 

 hvarefter magistraten, sedan han undergått de prof, hvilka 

 för honom ännu kunna återstå, will honom vidare recom- 

 mendera till de förmåners åtnjutande, som dess syssla ge- 

 rn enligen åtfölja". 



Ytterligare upplästes magistratens i Åbo skrifvelse af 

 den 3 maj, hvaruti magistraten uppgaf de skäl, hvarför 

 Wasström ad interim antagits till stadsmedicus och phy- 

 sikus, cleribland att de fordne regementsfältskärerne dels 

 dött, dels blifvit bortkommenderade, att medicine profes- 

 sorn icke hinner med praxis medica för sina embêtes syss- 

 lor, att provinsialmedicus H a art man har så stort distrikt 

 till 40 à 50 mil, att han sällan får vara i staden, att Was- 

 ström är den förste af stadens inf ödde barn, som lagt 

 sig på medicinen och kommit så vida, hvarigenom detta 

 alltså skulle lända andra till uppmuntran. 



Därjämte föredrogs landshöfdingens of vannämnda skrif- 



Kat. o. Folk, H. 70 N:o 2. 



